Справа № 309/2478/21
Провадження № 1-кп/309/228/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого по найму, раніше судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2021 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який виник на фоні раптово виниклих неприязних відносин з його дружиною ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, нецензурно виражався в адресу потерпілої ОСОБА_5 , після чого із застосуванням сили повалив останню на землю та наніс останній декілька ударів правою рукою в обличчя, спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців лівої орбітальної ділянки, лівого плечового суглобу та саден-подряпин в ділянці перенісся, які згідно висновку судово-медичної експертизи №79-х від 07.07.2021 року слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження, а також своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 психологічне насильство, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань життя потерпілої особи та умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч.1 ст.125 КК України визнав повністю. Однак зазначив, що спиртні напої 29.06.2021 р. не вживав, тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 не наносив, на землю не валив. Сварилася дружина з донькою ОСОБА_6 ..

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 29.06.2021 року обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки рукою наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя. Після чого вона пішла ночувати до своєї доньки. Конфлікт відбувся за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що між її батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тривалий час існують неприязні відносини, вони часто сваряться і мати втікає до неї додому. Обвинувачений інколи вживає алкогольні напої. У неї вдома конфлікту не було, синяків чи подряпин на матері не бачила.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, стверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.07.2021 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.07.2021 року;

- висновком експерта №79/Х від 09.07.2021 року, яким стверджується що тілесні ушкодження потерпілої у вигляді синців виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки затиснуті в кулак сторонньої особи, або який-небудь інший предмет, що діяли по механізму удару; тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин виникли внаслідок дії твердих предметів, якими могли бути нігті пальців рук сторонньої особи, що діяли по механізму тертя-ковзання. Тілесні ушкодження можуть вкладатися в час пригоди, що мала місце 29.06.2021 року.

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України - умисне легке тілесне ушкодження та ст. 126-1 Кримінального кодексу України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, ст.126-1 КК України - нетяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав повністю.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд приймає до уваги також досудову доповідь, надану органом пробації на підставі зібраної інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та дуже високу ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить високу небезпеку для суспільства.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, характеристику з місця проживання, вік обвинуваченого, раніше судимого, його стан здоров`я, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, одруженого, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання за сукупністю вироків» (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення повторно, оскільки відповідно до вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2021 року, ОСОБА_4 засуджений за ст. 126-1 КК України до одного року і одного місяця позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 12.03.2020 року один місяць позбавлення волі і остаточно до відбуття призначено покарання у вигляді одного року і двох місяців позбавлення волі, тому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до нового покарання йому необхідно частково приєднати частину не відбутого покарання за вказаним вироком.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, під час судового розгляду не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ст. 126-1 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;

- за ст. 126-1 КК України до одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2021 року у виді трьох місяців позбавлення волі.

Остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_4 один рік три місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1