Провадження №1-кс/463/338/23
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід

18 січня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові заяву про самовідвід слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадження №0000493 від 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410, ч.1 ст.333 КК України,

в с т а н о в и в :

у провадженні слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 перебуває клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадження №0000493 від 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410, ч.1 ст.333 КК України.

Слідчий суддя ОСОБА_3 у вказаному клопотанні заявив самовідвід від розгляду такого з тих підстав, що з матеріалів справи вбачається, що заявником у даній справі є ОСОБА_5 , що є його сусідом.

Разом з тим, в ході розгляду заяви про скасування арешту суддею ОСОБА_3 , встановлено, що вказане кримінальне провадження №0000493 від 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410, ч.1 ст.333 КК Українибуло розпочато щодо можливих незаконних дій зокрема і ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є його сусідом, з метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, ним подано заяву про самовідвід.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливим провести розгляд заяви у відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про скасування арешту майна, заяву про самовідвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання та заяви про самовідвід вбачається, що клопотання про скасування арешту майна подано адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадження №0000493 від 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410, ч.1 ст.333 КК України. При цьому слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 , якого визначено слідчим суддею для розгляду даної заяви, займаючи посаду судді у даному суді, є сусідом заявника - ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що клопотання про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду справи №463/11309/21, провадження №1-кс/463/325/23, за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадження №0000493 від 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410, ч.1 ст.333 КК України.

Матеріали справи №463/11309/21, провадження №1-кс/463/325/23 за за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадження №0000493 від 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410, ч.1 ст.333 КК України, передати на новий розгляд іншому судді Личаківського районного суду м.Львова, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду, в порядку ст.31, 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1