Справа № 130/203/23
Провадження №11-кп/801/350/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000017 від 07.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні №0000017внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2023 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2023 року клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу задоволено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 07.01.2023 у виді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів, а саме до 30 квітня 2023 року включно із попередньо визначеним розміром застави у п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 грн., у разі внесення якої ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню з під варти із покладенням на нього наступних обов`язків:

1) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) утриматися від спілкування із потерпілою;

4) цілодобово носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі внесення застави, внаслідок невиконання ним вказаних обов`язків, а також при порушенні обов`язків заставодавцем щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та з`явлення останнього за викликом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору; у разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2023 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що сторона захисту вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим, тому відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід було застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який був би достатнім, дієвим та достовірним.

Суд при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 послався на попереднє рішення слідчого судді від 10.01.2023 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Захисник звертає увагу на те, що судом залишено поза увагою вимоги ст. 178 КПК України, не наведено жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Подане клопотання прокурора є необгрунтованим, а ризики не доведеними належними та достатніми доказами, тому клопотання не підлягало до задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе виним у вчиненні злочину, щиро кається, сприяє судовому розгляду, має бажання добровільно відшкодувати завдану шкоду потерпілій, яка є його родичкою, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до затримання працював неофіційно «ФОП ОСОБА_9 » в смт. Браїлів Жмеринського району.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1,ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000017 від 07.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 України, перебуває на розгляді у суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, не працює, не має стабільного доходу, неодноразово судимий, має непогашену судимість та знову обвинувачується у вчиненні злочину, що свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, перевірено обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до затримання працював неофіційно «ФОП ОСОБА_9 » в смт. Браїлів Жмеринського району, як на обставини, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не приймає.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, зазначені обставини приймались до уваги в сукупності зі всіма обставинами провадження, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання прокурора.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду від 02.03.2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4