Справа № 357/4571/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у порядку спрощеного провадження, у відкритому судовому засіданні, без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000230, яке внесене до ЄРДР 10 лютого 2023 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київська область, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено таке.

ОСОБА_7 грудні 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням невстановлено, у ОСОБА_3 , виник умисел, спрямований напособництво у виготовленіпідробленогосвідоцтва про реєстраціютранспортного засобу, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на власне ім`я.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_3 приблизно в кінці грудня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, через мережу «Інтернет» відшукав невстановлену досудовим розслідуванням особу, стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

У подальшому, з метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_3 надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження, свої анкетні дані, які вказана особа використала під час виготовлення завідомо підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

Надалі невстановлена досудовим розслідуванням особа, відомості стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою служби доставки «Нова Пошта» передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України, а саме, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_3 , з отриманням можливості використання транспортного засобу, за що останній сплатив грошові кошти в сумі 10000 гривень 03 січня 2023 при отриманні на відділенні «Нова Пошта» № 11, яке розташоване по вул.Турчанінова, 11, в м. Біла Церква Київської області.

Епізод ІІ.

10 лютого 2023 року близько 12 години 40хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом маркиOpel модель Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався на автодорозі АІДТ-10-13 в с.Пищики, Білоцерківського району Київської області, був зупинений працівниками поліції у складі екіпажу ВРПІІ Батут-31 в м. Біла Церква Київської області в порядку ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

У подальшому, на вимогу поліцейського вказаного екіпажу пред?явити для перевірки документи, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортногозасобу, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на використаннязавідомо підробленого документу, надав завідомо підроблений документ, а сааме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на власне ім?я серії НОМЕР_1 , бланк якого не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України, яке він придбав 03 січня 2023 року у невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошові кошти в розмірі 10000 гривень, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за «Епізодом І», за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за «Епізодом ІІ», за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, допит обвинуваченого не здійснювався.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає: щире каяття.

Обставини передбачені ч. 1 ст. 67 КК України, прокурором не заявлялися.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отож, якщо у обвинувальному акті прокурором не заявлені обставини, які обтяжують покарання, суд позбавлений можливості їх установлювати на власний розсуд, оскільки це погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 68 КК України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Отже, зважаючи на ступінь тяжкості та обставини вчинення кримінального правопорушення, установлені дані про особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий (а.с. 56), у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с. 59, 60), має на утриманні малолітню дитину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи характер та ступінь співучасті ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, суд вважає, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, можливе шляхом призначення покарання у межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, а також у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, у виді 2 (двох) місяців арешту.

За викладених обставин, враховуючи кількість кримінальних правопорушень, які входять до сукупності вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень 2 (два), які є умисними, мотиви вчинення кожного з них, відсутність тяжких, незворотних наслідків, суд дійшов висновку, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_3 необхідно визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання (2 (два) місяці арешту) більш суворим (1 (один) рік обмеження волі), у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 призначене покарання у виді обмеження волі, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене ним вперше, суд дійшов висновку, про можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 75 КК України та вважає, що на підставі ч. 4 ст. 75 КК України, йому необхідно установити іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, на ОСОБА_3 необхідно покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000230, висновок експерта від 16 лютого 2023 року № СЕ-19/111-23/8161-ДД, витрати на проведення експертизи становлять 755,12 грн.

Згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000230, висновок експерта від 27 березня 2023 року № СЕ-19/111-23/8150-ДД, витрати на проведення експертизи становлять 1 510,24 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із постановою про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 17 лютого 2023 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 08 червня 2022 року, визнано речовим доказом.

Відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08 лютого 2023 року, бланк наданого на дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , визнано речовим доказом.

Згідно із п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх необхідно залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення:

1) кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

2) кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання (арешту строком на 2 (два) місяці), більш суворим (обмеження волі строком на 1 (один) рік), визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Згідно із ч. 1 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, який обчислювати, починаючи із 18 квітня 2023 року.

На підставі ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2265,35 грн.

Речові докази, а саме: бланк наданого на дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 цього Кодексу

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області