Справа№ 953/4426/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, працює в ТОВ «Промдизайн» виконавець робіт, освіта вища, раніш не судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України,-
У невстановлений слідством час та місці у громадянина України ОСОБА_4 виник злочинний умисел на переміщення через митний кордон України старовинної ікони, яка є культурною цінністю.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» ( № 1068-?? від 21.09.1999) культурні цінності об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, а саме: оригінальні художні твори живопису, графіки та скульптури, художні композиції та монтажі з будь-яких матеріалів, твори декоративно-прикладного і традиційного народного мистецтва; предмети, пов`язані з історичними подіями, розвитком суспільства та держави, історією науки і культури, а також такі, що стосуються життя та діяльності видатних діячів держави, політичних партій, громадських і релігійних організацій, науки, культури та мистецтва.
Згідно з Гаазькою Конвенцією ЮНЕСКО від 14.07.1970 «Про заходи, спрямовані на заборону та запобігання незаконному ввезенню, вивезенню та передачі права власності на культурні цінності» (ратифікована із заявою Указом Президії ВР УРСР № 5396-?I від 10.02.1988) «культурними цінностями вважаються цінності релігійного або світського характеру, які розглядаються кожною державою як такі, що представляють значення для археології, доісторичного періоду, історії, літератури, мистецтва та науки і які відносяться до перелічених нижче категорій: полотна, картини та рисунки в цілому рукописні на будь-якій основі з будь-яких матеріалів (за виключенням креслень та промислових виробів, оздоблених в ручну)».
У подальшому, при проведенні митного огляду транспортного засобу, під обшивкою в порожнині заднього правого пасажирського сидіння виявлена та вилучена ікона, яку ОСОБА_4 приховав від митного контролю з метою переміщення з України до Російської Федерації у спосіб, що значно ускладнює виявлення предметів, у зв`язку з чим його злочинні дії не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини вчинення злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. Просив суворо не карати та врахувати те, що він зробив для себе висновки, більше подібного не повторить.
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За наведених вище обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, тобто закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанда) культурних цінностей.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриття злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Вказані судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався и підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2021, скасувати.
Дерев`яний предмет прямокутної форми, розміром 33,5х25,5 см, ззовні схожий на ікону із зображенням особи чоловічої статі конфіскувати.
Речові докази: металеві предмети круглої форми ззовні схожі на старовинні монети у кількості 277 шт.; мобільний телефон марки «Xiaomi» синього кольору «металік» у синьому чохлі, IMEI 1 НОМЕР_2 та IMEI 2 НОМЕР_3 , із сім-картками оператору мобільного зв`язку НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; автомобіль марки «ВАЗ 2110», р.н. НОМЕР_1 червоного кольору та ключі від нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 - повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: