Єдиний унікальний номер: 378/1005/20
Провадження № 1-кп/378/4/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище Київської області кримінальне провадження №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розкішна Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, освіта вища, працюючого прибиральником ЖБК «Голосіївський», військовозобов`язаного, раніше не судимого, за ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України за слідуючих обставин.

ОСОБА_7 , 03 січня 2020 року, близько 14 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099», в якому знаходились пасажири: батько ОСОБА_8 , брат ОСОБА_8 та знайомий ОСОБА_9 , рухався з с. Винарівка до смт Ставище Київської області. Їдучи за вказаним напрямком, ОСОБА_7 заїхав на територію авто-заправочного комплексу № НОМЕР_1 ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» (далі АЗК), що знаходиться на 127 км + 700 м автодороги Київ-Одеса, для дозаправки автомобіля, та зупинився поруч з сьомою колонкою. Далі, до автомобіля підійшов оператор даного АЗК - ОСОБА_5 , який виконуючи свої функціональні обв`язки, з метою дотримання правил безпеки згідно інструкцій АЗК, запропонував ОСОБА_7 виконати його вимогу щодо залишення пасажирами салону автомобіля. Однак, дану вимогу ОСОБА_7 виконувати відмовився, обурився та почав висловлюватися в бік ОСОБА_5 нецензурною лайкою, при цьому самовільно взяв до рук заправочний пістолет, та після чергового зауваження з боку ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу заправки автомобіля газом, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком лівої руки в область обличчя. Даним діянням ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді контузії правого очного яблука та струсу головного мозку, які, згідно висновку судово-медичного експерта №9 Д від 03.02.2020р., відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.

Крім цього, 03.01.2020р., близько 14 години, ОСОБА_7 , продовжуючи перебувати на території авто-заправочного комплексу № НОМЕР_1 ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» (далі АЗК), що знаходиться на 127 км + 700 м автодороги Київ-Одеса, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , затіяв сварку з директором АЗК - ОСОБА_4 , який вийшов із приміщення комплексу для коректного урегулювання та припинення конфлікту. Не дійшовши згоди, сварка між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 переросла у конфлікт, в ході якого останній вирішив побити директора, та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, повалив ОСОБА_4 на землю, та наніс кілька ударів руками в область голови. Внаслідок свого протиправного діяння, ОСОБА_7 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі зліва та струсу головного мозку, які, згідно висновку судово-медичного експерта №11 Д від 20.03.2020р., відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав, суду показав, що 03 січня 2020 року, близько 13 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, він разом із батьком, братом і братовим товаришем з с. Винарівка Білоцерківського району Київської області автомобілем марки «ВАЗ -21099», вишневого кольору, їхали на похорони його діда в с. Розкішна Білоцерківського району Київської області. За кермом вказаного автомобіля, належному його батьку, перебував він. Під час руху він помітив, що в керованому ним автомобілі закінчувалось пальне, тому вирішили заїхати на автозаправку «Глуско». Прибувши до вказаної заправки, він скерував автомобіль до газової колонки, оскільки в автомобілі використовується газове пальне. Після зупинки автомобіля, його брат ОСОБА_10 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, пішов до каси автозаправки, щоб сплатити вартість пального. Батько та товариш брата ОСОБА_11 залишились сидіти в автомобілі на задньому сидінні. Він же вийшов із машини, щоб відкрити люк для заправки автомобіля та поросив оператора заправки швидше заправити транспортний засіб, оскільки вони поспішали. Оператором заправки був ОСОБА_5 .. Останній сказав, що він не буде заправляти автомобіль, поки з нього не вийдуть усі люди і почав відходити від газового модуля в бік приміщення заправки. В цей час інші пасажири, крім нього та його брата, продовжували сидіти в автомобілі. Він взяв у руки пістолет для заправки автомобіля, щоб вставити його в гніздо автомобіля з метою його заправки, та попросив оператора автозаправки, тобто ОСОБА_5 здійснити заправку. На його дії останній відповів, що заправляти автомобіль не буде. Потім між ними розпочалась словесна сварка біля газового модуля, яка продовжувалась близько 3 5 хвилин. В цей час, з керованого ним автомобіля вийшли його батько та ОСОБА_11 . Потім від каси автозаправки повернувся його брат ОСОБА_10 і запитав, чому автомобіль ще не заправили пальним, так як він вже сплатив вартість пального для заправки автомобіля. Після цього, із приміщення автозаправки вибіг не знайомий йому чоловік, що був одягнений в звичайний одяг. Він почав кричати, що зараз їх усіх «уроїть». Позад нього на землі лежала тротуарна плитка, яка не була розібрана і він її одну взяв у праву руку та підняв її над собою, продовжуючи кричати та погрожувати. Далі він почав відходити в сторону будівлі автозаправки в напрямку автодороги Київ Одеса, повертався до них кілька разів обличчям і дивився, чи він іде за ним. Він штовхнув цього чоловіка в груди, бо той знову замахнувся плиткою на нього. ОСОБА_4 , оскільки як він дізнався згодом це був саме він, схватився за його рукав, і падаючи потягнув його за собою. В результаті цього, вони разом впали на землю. Батько його відтягнув від ОСОБА_4 та поміг встати і вони відразу поїхали із автозаправки. Вважає покази ОСОБА_5 не правдивими, бо він його не бив.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він працює оператором АЗС «Глуско Рітейл». 03.01.2020 року о 08 год. 00 хв. він заступив на 12-годинне чергування оператором АЗС. Близько 13 14 години, точного часу не пам`ятає, до АЗС приїхав автомобіль марки «ВАЗ 21099» червоного кольору. З автомобіля вийшов обвинувачений і він у нього запитав про те, скільки потрібно заправити в автомобіль пального, йшлося про заправку газом. Тому потрібно було, щоб всі пасажири вийшли із автомобіля. Біля газового модуля є таблички з повідомленням про те, що заправка газом проводиться за відсутності пасажирів у автомобілі. Обвинувачений почав виражатись нецензурною лайкою, запитав, хто він тут такий, потім пішов і хотів сам провести заправку автомобіля газовим пальним. На такі дії обвинуваченого він йому сказав, що сам заправить автомобіль пальним і щоб той не чіпав заправний шланг. На це обвинувачений кулаком лівої руки ударив його один раз в область правої скроні. Він відійшов від газового модуля, близько на три чотири метри, отримавши від удару струс головного мозку, гематому на правому оці, і згодом змушений був стаціонарно лікуватись в лікарні. Загалом їх в автомобілі було чотири особи. Потім з автомобіля вийшов батько обвинуваченого, а ще двоє осіб залишалось в автомобілі. В цей час до них підійшов директор АЗС «Глуско Рітейл» ОСОБА_4 , так як його покликали працівники автозаправки та запитав, що тут сталось. На це обвинувачений запитав у нього, що ти хочеш, та виражався нецензурною лайкою. Потім він повалив ОСОБА_4 на землю лицем до низу та почав його бити, наносячи удари руками по спині та по голові з боків. Таким способом обвинувачений наніс ОСОБА_4 близько 5 6 ударів. Батько обвинуваченого із заду відтягнув його від ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений поривався ще продовжувати наносити удари ОСОБА_4 .. Потім вони поїхали в невідомому напрямку. Хтось із працівників заправки викликав поліцію, але обвинувачений не дочекався поліції. Через пів години прибули працівники поліції і сказали їхати до відділення поліції писати пояснення. У поліції обвинуваченого він не бачив. На даній заправці він працює близько 10-ти років, ніяких скарг на нього по роботі не було ніколи.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він працює директором АЗК №02017/0 ТОВ «Глуско Рітейл». 03.01.2020 року, близько 14 год. 00 хв., він знаходився на роботі, тобто на вказаній автозаправці. В цей час прибиральниця автозаправки ОСОБА_12 забігла в приміщення заправки та повідомила, що вдарили оператора автозаправки ОСОБА_5 .. Він та касир ОСОБА_13 вийшли з приміщення автозаправки на двір і побачили автомобіль марки «ВАЗ 21099». Неподалік від вказаного автомобіля стояв ОСОБА_5 і тримався рукою за праву частину свого обличчя. За метр на відстані від ОСОБА_5 стояв обвинувачений. Він запитав, хто вдарив ОСОБА_5 , на що обвинувачений відповів, що це зробив він. Поряд стояв батько обвинуваченого, близько за 5 м від нього (потерпілого). Обвинувачений сказав йому, що давай відійдем. Вони відійшли неподалік, але обвинувачений вдарити не наважився. Він пішов до будівлі верхньої автозаправки, що знаходиться на другій стороні від автодороги Київ Одеса по телефон, щоб викликати поліцію. Йдучи, він відчув сильний удар в плечі і впав обличчям до низу, а обвинувачений в цей час навалився на нього зверху, сів на нього і наніс руками, близько 5 6 ударів по голові, один удар в ліву нирку, а потім він уже не рахував ударів, оскільки частково втратив свідомість. Далі обвинуваченого стягли з нього. Він встав та пішов до будівлі верхньої автозаправки, щоб забрати мобільний телефон. Повернувшись із телефоном, він дізнався, що працівник автозаправки ОСОБА_14 викликала поліцію. Близько, через 20 хвилин працівники поліції прибули на виклик, він їм розповів, що сталося. Зразу ж дізналися хто саме побив його та ОСОБА_5 , бо знали батька обвинуваченого. Останній порвав на ньому шкіряну куртку. Він з ОСОБА_5 поїхали до відділення поліції, де в них відібрали письмові пояснення. Батько обвинуваченого сказав у поліції, що його син не бив його (потерпілого ОСОБА_4 ). Через півтори години він приїхав в лікарню м. Біла Церква Київської області на обстеження. На другий день його знову забрали до лікарні, бо вечором в нього боліли голова і спина, піднявся тиск, нудило. Тому, вранці його забрали до Білоцерківської міської лікарні «Сімашко». Лікар направив його на обстеження (МРТ, УЗІ), за результатами яко встановлено забій лівої нирки, струс головного мозку, пошкоджено ліве око (гематома). Згідно Правил при заправці автомобіля газовим пальним , в машині, що заправляється нікого не повинно бути.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює на АЗС «Глуско» технічним працівником. 03 січня 2020 року, близько 14 год. 00 хв., вона зустріла на даній автозаправці ОСОБА_5 , який відійшов від легкової машини та перестав її заправляти, тримався рукою за око, сказав їй, що його побили. Вона зайшла в магазин АЗС «Глуско» та повідомила, що побили ОСОБА_5 .. В цей час в магазині перебував директор АЗС «Глуско» ОСОБА_4 .. Останній вийшов із магазину заправки та пішов до газового модуля. Потім в магазин прийшов ОСОБА_5 і повідомив, що б`ють ОСОБА_4 .. Вона вийшла із магазину автозаправки через запасний боковий вихід і побачила, що ОСОБА_4 лежав на животі, а обвинувачений нахилився над ОСОБА_4 , рукою неодноразово наносив удари, зокрема кулаком правої руки ззаді в потилицю ОСОБА_4 .. Це відбувалась на відстані 2 3-х метрів від неї. Далі вона пішла на своє робоче місце.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він працює на АЗС «Глуско Рітейл» оператором заправної станції. 03 січня 2020 року, близько 12 год. 00 хв. 13 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, він перебував на території даної автозаправки, на дворі, біля приміщення роздягальні та вогнегасника. В цей час на територію автозаправки приїхав автомобіль марки «ВАЗ 21099», темно-вишневого кольору та зупинився біля газового модуля для заправки газовим пальним. Між ним та даним автомобілем була відстань близько 15-ти метрів. З водійського сидіння цього автомобіля вийшов обвинувачений. В цей час до обвинуваченого підійшов ОСОБА_5 , щоб заправити автомобіль. Далі він побачив, як обвинувачений кулаком лівої руки в голову вдарив ОСОБА_5 один раз. Останній зробив два кроки назад. Обвинувачений підійшов до газового модуля та хотів сам заправити керований ним автомобіль. Технічний працівник ОСОБА_12 побігла в магазин автозаправки та повідомила директору ОСОБА_4 , який там перебував, що побили ОСОБА_5 .. ОСОБА_4 вийшов на двір та зупинився неподалік газового модуля. Він запитав у ОСОБА_5 , що трапилося. В цей час до них підійшов обвинувачений та запитав у ОСОБА_4 , хто він такий, на що той відповів, що він директор АЗС «Глуско Рітейл». На відповідь ОСОБА_4 обвинувачений запитав у останнього, - «то що і він хоче получити». ОСОБА_4 сказав, щоб вони дивились за обвинуваченим, щоб той нікуди не поїхав, а він піде на верхню заправку, що знаходиться на другій стороні автотраси, забере свій мобільний телефон та зателефонує в поліцію. Повернувшись, ОСОБА_4 пішов в напрямку автотраси на іншу АЗС, яка знаходиться на іншому боці від автотраси Київ-Одеса. В цей час обвинувачений побіг за ОСОБА_4 .. Він же продовжував перебувати біля приміщення роздягальні автозаправки. Потім, в приміщення торгівельного залу АЗС зайшла ОСОБА_12 і повідомила, що б`ють ОСОБА_4 .. Касир ОСОБА_16 з ОСОБА_12 вибігли з приміщення торгівельного залу АЗС на двір до ОСОБА_4 , прибіг туди і він. Побачив, що за 6 7 метрів від приміщенням магазину автозаправки ОСОБА_4 лежав на землі обличчям вниз. У нього на спині сидів обвинувачений та кулаком правої руки наносив ОСОБА_4 удари по голові та нирках. Ударів було нанесено більше п`яти разів. ОСОБА_16 хотів відтягти обвинуваченого від ОСОБА_4 , але це зробив батько обвинуваченого ОСОБА_8 , який з іншими пасажирами в кількості три чи чотири особи, точно не пам`ятає, в цей час вийшли із автомобіля марки «ВАЗ 21099». ОСОБА_8 зняв свого сина (обвинуваченого) з ОСОБА_4 , інші пасажири стояли біля вказаного автомобіля та спостерігали за тим, що саме діється. В результаті побиття, у ОСОБА_4 було розірвано куртку та пошкоджено обличчя. Останній піднявся та пішов до приміщення заправки, яка знаходиться по інший бік автотраси по телефон, щоб викликати поліцію. Обвинувачений та інші пасажири поїхали автомобілем із автозаправки. Через 15 20 хв. прибули працівники поліції. У ОСОБА_5 була гематома правого ока, воно було червоне. 15.01.2021 року до нього додому вночі з погрозами приїздив батько обвинуваченого і сказав йому, щоб він не давав показів проти його сина, бо зламає йому ребра та спалить хату.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що він працює касиром торгівельного залу АЗС ТОВ «Глуско Рітейл». 03 січня 2020 року, близько 14 год. 00 хв., до залу автозаправки зайшов клієнт та зробив замовлення. В цей час до залу з центрального входу зайшла ОСОБА_12 і сказала, що клієнт ударив ОСОБА_5 .. Він з директором автозаправки ОСОБА_4 вийшли на двір до газового модуля. Останній запитав на дворі, що сталося, у відповідь на це запитання обвинувачений запитав у ОСОБА_4 , хто він такий, на що отримав відповідь, що він директор АЗС. Він побачив, що око у ОСОБА_5 запливло кров`ю. ОСОБА_4 пішов викликати поліцію. Обвинувачений самовільно пробував підключити газову колонку до автомобіля. Він стояв та спостерігав за такими діями обвинуваченого. Також за діями обвинуваченого спостерігав його батько ОСОБА_8 .. Позаду нього стояла ОСОБА_12 , а неподалік за всім спостерігав ОСОБА_15 .. Він повернувся в торгівельний зал АЗС. Але до залу забігла ОСОБА_12 та повідомила, що б`ють ОСОБА_4 .. Він вибіг із центрального входу приміщення автозаправки за його вугол і побачив, що обвинувачений сидів зверху на спині ОСОБА_4 і неодноразово його бив кулаками по голові. Поряд були ОСОБА_12 та ОСОБА_15 і все це також бачили. В цей час батько обвинуваченого ОСОБА_8 відтягнув обвинуваченого від ОСОБА_4 .. В останнього було пошкоджено обличчя та розірвана куртка.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона працює кассиром торгівельного залу АЗС №0217 ТОВ «Глуско Рітейл». 03 січня 2020 року, близько 13 14 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, вона обідала в підсобному приміщенні АЗС. Через 20 хв. вона вийшла у двір, а потім зайшла у приміщення торгівельного залу АЗС. Там були адміністратор ОСОБА_18 , кассир ОСОБА_16 , техпрацівник ОСОБА_12 та торгівельний представник ОСОБА_19 , прізвища якого вона не знає. ОСОБА_12 сказала, що кілька хвилин назад вона була свідком того, що молодий чоловік вдарив ОСОБА_5 , а потім побив ОСОБА_4 , а вона кричала до цього чоловіка, за що ти б`єш ОСОБА_4 .. У ОСОБА_5 було червоне око. Також, ОСОБА_13 розповідав, що він бачив, як обвинувачений сидів на ОСОБА_4 і наносив йому удари, а він викликав поліцію. Потім до залу АЗС зайшов директор ОСОБА_4 , у якого на куртці був відірваний комір, пошкоджене обличчя, штани на колінах та куртка були брудні в болоті, він викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що вона працює адміністратором торгівельного залу АЗС №0217 ТОВ «Глуско Рітейл». 03 січня 2020 року вона перебувала на своєму робочому місці в торгівельному залі. Близько 13 год. 00 хв. до торгівельного залу зайшла ОСОБА_12 і повідомила, що вдарили ОСОБА_5 .. Директор АЗС ОСОБА_4 пішов на двір до ОСОБА_5 .. Потім до торгівельного залу зайшла ОСОБА_12 і сказала, що б`ють директора ОСОБА_4 .. ОСОБА_13 вибіг на двір та викликав поліцію. Вона бачила ОСОБА_5 , у нього був крововилив у око. ОСОБА_5 розповів, що він мав заправити газом автомобіль, але клієнти відмовились виходити із автомобіля, тому він задля безпеки відмовився заправляти транспортний засіб, в якому перебували люди, за це його клієнт вдарив. У директора ОСОБА_4 був розірваний комір на курточці, подряпане обличчя та брудний одяг. ОСОБА_4 говорив обвинуваченому, за що він вдарив ОСОБА_5 , потім пішов на заправку через дорогу взяти мобільний телефон, щоб викликати поліцію. По дорозі на заправку ОСОБА_4 наздогнав обвинувачений, повалив його на землю і почав бити.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він є рідним братом обвинуваченого. 03 січня 2020 року, близько 14 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, він разом із батьком, братом (обвинуваченим) і своїм товаришем ОСОБА_9 з с. Винарівка Білоцерківського району Київської області автомобілем марки «ВАЗ -21099», вишневого кольору, їхали на похорони його діда в с. Розкішна Білоцерківського району Київської області. За кермом вказаного автомобіля, належному його батьку, перебував його брат (обвинувачений). По дорозі до смт Ставище Білоцерківського району Київської області вони заїхали на АЗС «Глуско» заправити автомобіль газовим пальним. Приїхавши на заправку, всі на вимогу заправника вийшли з автомобіля, а він, вийшовши першим, пішов до каси сплатити вартість пального. В приміщенні заправки був касир, інших осіб він не бачив. Повертаючись від каси, він побачив, що заправник газом ОСОБА_5 взяв за один рукав і почав шарпати його брата (обвинуваченого), а останній його відштовхнув руками від себе. Далі із приміщення заправки вибіг ОСОБА_4 і почав кричати, що він їх усіх повбиває, взяв із землі камінець і почав на них ним замахуватись, щоб кинути. Хто його покликав на двір, не знає. В цей час обвинувачений підійшов до ОСОБА_4 і вони почали боротись між собою, удвох упавши на підлогу. Ніяких ударів один одному вони не наносили. Їх з обвинуваченим розборонив батько, який в цей час підбіг до них. Після цього вони поїхали на похорон, так і не заправивши свій автомобіль газовим пальним. Інших заправників на місці події він не бачив, бо їх там не було. Також жінок (працівниць заправки) він не бачив. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 та у обвинуваченого він не бачив. Пістолета для заправки газом автомобіля він у руках обвинуваченого не бачив. Сварка між обвинуваченим та ОСОБА_5 відбулась із-за того, що останній відмовився заправляти автомобіль пальним, оскільки думав, що в автомобілі ще хтось із людей залишився.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він є рідним батьком обвинуваченого. 02 січня 2020 року у нього не очікувано помер його батько. На похорон останнього приїхали з м. Київ його два сини, один з яких є обвинуваченим. 03 січня 2020 року він, запізнюючись, їхав з синами на похорон свого батька із села Винарівка Білоцерківського району Київської області, сидів в автомобілі на задньому сидінні. По дорозі, близько 13 год. 00 хв., вони заїхали на АЗС «Глуско», що біля траси Київ Одеса, заправити автомобіль газовим пальним. Приїхавши на заправку, його молодший син ОСОБА_8 побіг до каси платити за пальне, а старший син ОСОБА_7 (обвинувачений), який вийшов з автомобіля першим, пішов до газового модуля і взяв пістолет для заправки пальним. Вийшов з автомобіля і він. На пропозицію обвинуваченого заправити автомобіль газовим пальним заправник ОСОБА_5 вихопив із рук обвинуваченого пістолет для заправки пальним і в грубій нецензурній формі відмовився заправляти автомобіль, поки з нього не вийдуть всі пасажири. В цей час із приміщення АЗС вибіг чоловік, який був одягнутий в звичайний одяг і по зовнішньому вигляду якого не можна було визначити, що він директор АЗС. Цей чоловік на землі схопив у руку плитку сірого кольору і замахнувся, щоб ударити його сина (обвинуваченого) із словами, що він зараз всіх «уроїть». У відповідь на таку поведінку обвинувачений руками штовхнув його і той почав падати на землю. Падаючи він схопив обвинуваченого за рукав і вони впали разом на землю. Як виявилось потім, той чоловік був директором АЗС. Між останнім та обвинуваченим ніякої бійки не було, а він в свою чергу їх негайно розтягнув. Все це відбувалось буквально хвилину. Потім директор АЗС пішов в сторону траси Київ Одеса від заправки, обвинувачений його не наздоганяв, при наймі він цього не бачив. На ОСОБА_4 обвинувачений подумав, що це хтось із відвідувачів заправки, пасажир автобуса, чи будь-хто інший. Крім прибиральниці, заправника, директора та касира на АЗС він нікого більше не бачив. У обвинуваченого із заправником ОСОБА_5 був лише словесний конфлікт, ніхто нікого не бив. Він не бачив, щоб обвинувачений наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 чи ОСОБА_4 .. До свідка ОСОБА_15 він додому не приїздив і не мав намір на нього впливати, щоб той змінив покази в суді.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він перебуває на посаді директора з безпеки та внутрішнього аудиту ТОВ «Глуско Рітейл». Він був призначений головою комісії із службового розслідування конфлікту, що мав місце на початку січня місяця 2020 року на АЗС «Глуско», що біля траси Київ Одеса, неподалік с. Кривець Білоцерківського району Київської області. З цією метою він виїздив на вказану заправку та в усній формі опитав її працівників. При перевірці відеозаписів на камері відеоспостереження автозаправки не було зафіксовано факту нанесення комусь тілесних ушкоджень. Лише було зображено автомобіль та кілька осіб біля нього. За результатами службового розслідування випадків порушення працівниками даної автозаправки посадових інструкцій виявлено не було.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, доведена сукупністю зібраних досудовим слідством та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- витягом із ЄРДР від 03.01.2020 р., відповідно до якого 03.01.2020 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебуваючи на території ТОВ «Глуско», що знаходиться на 127 км + 700 м автодороги Київ-Одеса, наніс ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесні ушкодження (т. 2 а. с. 96-97);

- витягом із ЄРДР від 04.01.2020 р., відповідно до якого 03.01.2020 року, близько 14 год. 00 хв., невстановлена особа, перебуваючи на території заправ очної станції ТОВ «Глуско», що знаходиться на 128 км автодороги Київ-Одеса, вчинила сварку з директором вказаної заправної станції ОСОБА_4 та спричинила останньому тілесні ушкодження (т. 4 а. с. 233);

- заявою ОСОБА_4 від 03.01.2020 року, відповідно до якої 03.01.2020 року, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження (т. 2 а. с. 28);

- відеозаписом з камер спостереження АЗС «Глуско» від 03.01.2020 року (т.2 а. с. 29);

- протоколом огляду предмета та ілюстрованою таблицею до нього (т. 2 а. с. 30-33);

- висновком експерта № 11Д від 20.03.2020р., яким встановлено, що у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження: садна на обличчі зліва; струс головного мозку. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися від дії рук, ніг людини в термін і за обставин зазначених в постанові; не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту, про що свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження, не являються небезпечними для життя у момент заподіяння. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів (т. 2 а. с. 39-40).

- протоколом огляду місця події від 19.02.2020 року, ілюстрованою таблицею та план-схемою до нього (т. 2 а. с. 42-50);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 19.02.2020 року та відеозаписами до них (т. 2 а. с. 52-53, 54-55);

- висновком експерта №9Д від 03.02.2020р., яким встановлено, що у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження: контузія правого очного яблука; струс головного мозку. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися від дії рук, ніг людини в термін і за обставин зазначених в постанові; не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту, про що свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження, не являються небезпечними для життя у момент заподіяння. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів (т. 2 а. с. 58);

- висновком експерта № 33Д від 02.04.2020р., яким встановлено, що у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження: садна на обличчі зліва; струс головного мозку. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися від дії рук, ніг людини в термін і за обставин зазначених в постанові та потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту від 19.02.2020 року; за ступенем тяжкості вище описані тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі зліва, заподіяні ОСОБА_4 , відносяться до легких тілесних ушкоджень; за ступенем тяжкості тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, заподіяне ОСОБА_4 , відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягло короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів; при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження: контузія правого очного яблука; струс головного мозку які утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися від людини в термін і за обставин зазначених в постанові та потерпілим ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту від 19.02.2020р.; за ступенем тяжкості вище описане тілесне ушкодження у вигляді контузії правого очного яблука, заподіяне ОСОБА_5 , відноситься до легких тілесних ушкоджень; за ступенем тяжкості тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, заподіяне ОСОБА_5 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягло короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів (т. 2 а. с. 60);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.05.2020р. (т. 2 а. с. 80-82, 83-85, 86-88, 89-91);

Вказані вище показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та інші досліджені судом докази суд вважає правдивими, достовірними і допустимими, вони не суперечать один одному, підтверджують та доповнюють один одного і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Із урахуванням цього, а також беручи до уваги, що усі зазначені докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає дані докази.

Суд відноситься критично до показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , які перебувають в родинних відносинах з обвинуваченим, і їх покази не узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності встановлені і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження в суді і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він по місцю роботи характеризується позитивно, одружений, на утриманні має малолітню дитину 2019 року народження, раніше не судимий.

На протязі всього судового розгляду даного кримінального провадження, обвинувачений при підтримці захисника, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнавав.

Проте, 21.06.2022 року обвинувачений подав до суду письмову заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності та передачу його на поруки трудовому колективу за місцем роботи, в якій, несподівано, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав, у вчиненому висловив своє щире каяття (т. 3 а. с. 167-174). Потерпілі заперечили проти задоволення такої заяви обвинуваченого. Ухвалою суду від 24.06.2022 року ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні його заяви про взяття на поруки трудового колективу (т. 3 а. с. 187-188, 194-195).

18.08.2022 року обвинувачений повторно подав до суду письмову заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності та передачу його на поруки трудовому колективу за місцем роботи, в якій свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав, у вчиненому висловив своє щире каяття (т. 4 а. с. 1-15). Потерпілі знову заперечили проти задоволення такої заяви обвинуваченого. Ухвалою суду від 18.08.2022 року ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні його заяви про взяття на поруки трудового колективу (т. 4 а. с. 21-22).

У вказаних заявах обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності та передати на поруки трудовому колективу за скоєння кримінального проступку відносно тільки одного із потерпілих, а саме ОСОБА_5 , відтак суд вважає, що щире каяття ОСОБА_7 носить ознаки уявного визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні та розцінюється судом як спосіб уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Із урахуванням обставин вчинення кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думок потерпілих, що просять призначити обвинуваченому максимальну міру покарання в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, думки прокурора, який просить призначити обвинуваченому міру покарання у виді обмеження волі із застосуванням умов ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним, у виді обмеження волі із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Речові докази: DVD+RW4x VIDEX диск, у відповідності з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

По даному кримінальному провадженню заявлено цивільні позови ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, розмір якої складає 6405,70 гривень та моральної шкоди в сумі 50000 гривень (т. 1 а. с. 101-110), та ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, розмір якої складає 5051 гривень та моральної шкоди в сумі 50000 гривень (т. 1 а. с. 111-122).

Зазначені позови ОСОБА_7 в судовому засіданні не визнав.

Вирішуючи питання цивільних позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд вважає, що зазначені позови підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Розмір матеріальних збитків в сумі 6405,70 гривень, які просить стягнути ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню на суму 6405,60 гривень, що підтверджується наданими ним копіями фіскальних чеків (т. 1 а. с. 110 110 зв.).

Враховуючи обгрунтованість розміру матеріальних збитків, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_7 слід стягнути спричинені ним матеріальні збитки в сумі 6405,60 гривень на користь ОСОБА_5 ..

Розмір матеріальних збитків в сумі 5051,00 гривень, які просить стягнути ОСОБА_4 підлягає повному задоволенню на суму 5051,00 гривень, що підтверджується наданими ним копіями фіскальних, товарних чеків та квитанцій (т. 1 а. с. 119-122).

Враховуючи обгрунтованість розміру матеріальних збитків, суд вважає, що з ОСОБА_7 слід стягнути спричинені ним матеріальні збитки в сумі 5051,00 гривень на користь ОСОБА_4 ..

Поряд з цим, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях отриманих ними у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_7 .. Позивачі в позовних заявах зазначають, що у них та їх сімей змінився звичний спосіб життя після вчинення кримінального правопорушення, дізнання у якому тривало більше десяти місяців і їм постійно доводилось витрачати час на участь в слідчих діях впродовж робочого дня, під час яких ОСОБА_7 не з`являвся до поліції, ігноруючи вимоги закону, нехтуючи будь-якою повагою до правоохоронних органів та моральних засад суспільства. Всі їх переживання ще більше посилюються внаслідок аморальної, зухвалої поведінки ОСОБА_7 , який не визнає себе винуватим, не розкаюється, свідомо спотворює фактичні обставини справи та продовжує вести себе цинічно. Їх сім`ї змушені були допомагати їм фінансово, витрачати час на надання допомоги у період лікування.

Згідно до ч. 1, 2 п. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з урахуванням характеру та обсягу страждань, які зазнали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , беручи до уваги тривалість досудового розслідування, та тривалість судового провадження зумовлену затягуванням розумних строків розгляду кримінального провадження з боку обвинуваченого та його захисника - (неодноразові неявки обвинуваченого та його захисника в судові засідання, неодноразові заявлення обвинуваченим та його захисником безпідставних відводів по справі головуючому-судді, застосування приводу та оголошення обвинуваченого в розшук), їм повинна бути відшкодована ОСОБА_7 моральна шкода в сумі по 35000 гривень кожному.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із п. 35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В п. 36 вказаної постанови зазначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з цивільного відповідача ОСОБА_7 на користь цивільних позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід стягнути частково сплачений позивачами при подачі цивільних позовів судовий збір, а саме по 635,60 грн., кожному.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 376, 381 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_7 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позови про відшкодування моральної та матеріальної шкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , матеріальну шкоду в розмірі 6405 (шість тисяч чотириста п`ять) гривень 60 копійок та моральну шкоду в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальну шкоду в розмірі 5051 (п`ять тисяч п`ятдесят одну) гривню та моральну шкоду в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 635 (шістсот тридцять п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 635 (шістсот тридцять п`ять) гривень 60 копійок.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Речові докази: DVD+RW4x VIDEX диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1