Номер провадження: 11-сс/813/1671/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ, Одеської обл., громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, маючого військове звання «солдат», відповідно до ст.89 КК України, не маючого судимостей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 січня 2023 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 грн., а в разі її внесення з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_9 , з метою на незаконне збагачення та здійснення протиправної діяльності виник злочинний намір на носіння, зберігання, придбання, передачу, збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, при невстановлених на теперішній час обставинах, в невстановлені дату та час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, реалізуючи свій злочинний умисел в сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, у невстановленому на теперішній час місці без передбаченого законом дозволу, але не пізніше 07.11.2022 придбав 733 проміжних патрона до бойової вогнепальної нарізної зброї калібру 5,45x39 мм, які став носити без передбаченого законом дозволу, у тому числі шляхом транспортування безпосередньо при собі в салоні автомобіля «Кіа Сееd», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в його користуванні.

В кінці жовтня 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_9 під час приватної розмови виказав своєму раніше знайомому ОСОБА_10 намір збути йому бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Розуміючи незаконність дій ОСОБА_9 , які полягали у намірі та бажанні незаконного збуту бойових припасів 28.10.2022 ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів, щодо можливих протиправних дій ОСОБА_9 .

Надалі, діючи умисно, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 15 год. 43 хв., знаходячись біля будівлі «Автомийка» за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу, збув ОСОБА_10 бойові припаси до бойової вогнепальної нарізної зброї - 733 проміжних патрона калібру 5,45x39 мм, за що отримав від ОСОБА_10 неправомірну винагороду - грошові кошти у сумі 15 000 гривень, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, та домовився з ОСОБА_10 про подальший збут наявних у нього бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» носив, зберігав та збув бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

15.11.2022 одразу після збуту другої частини бойових припасів та вибухового пристрою ОСОБА_10 , ОСОБА_9 о 13 год. 45 хв. був затриманий біля будівлі із вивіскою «Автомийка» за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 16 в порядку ст. 208 КПК України.

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення у якому він підозрюється, ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 січня 2023 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 грн., а в разі її внесення з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник подав на неї апеляційну скаргу в якій зазначає про її незаконність і необґрунтованість, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду та істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, захисник зазначає про те, що ризики, про які говорить прокурор у поданні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні і не доведені прокурором.

Крім того, вказує на те, що підзахисний пояснив суду що не збирається переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення, але ці показання не були прийняті до уваги слідчим суддею.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження 15.11.2022 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 16.11.2022 року його повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 263 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: протоколом затримання ОСОБА_9 із особистим обшуком у порядку ст. 208 КПК України від 16.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.11.2022; протоколом огляду отриманого добровільно виданого предмету (бойових припасів) від 07.11.2022; протоколом огляду і вручення грошових коштів від 07.11.2022; висновком експерта № СЕ-19/116-22/18326-БЛ від 09.11.2022, складеного за результатом проведення балістичного дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї; іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника проте, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 в силу ст.89 КК України не має судимості, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання.

Разом, з тим ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з носінням, зберіганням, придбанням, передачею чи збутом вогнепальної зброї(крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчиненого з корисних мотивів.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, зважаючи на що є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , в тому числі на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно ОСОБА_9 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

На переконання колегії суддів, розмір застави визначений в рамках визначених КПК України, є необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 та запобіганню існуючим ризикам.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин провадження було прийняте відповідне рішення.

Істотним порушень вимог КПК України, які могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року, якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 січня 2023 року, включно без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 В ОСОБА_13 І ОСОБА_14