Справа №293/2570/21
Провадження №1-кп/293/153/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001730 від 26.09.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Івановичі Червоноармійського району Житомирської області, громадянки України, українки, не працюючої, незаміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

26.09.2021 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала на подвір`ї власного будинку АДРЕСА_1 , де в неї виник словесний конфлікт з раніше знайомим сусідом ОСОБА_6 , який в той час перебував на подвір`ї власного будинку АДРЕСА_1 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин на грунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 побачивши, що ОСОБА_6 вийшов з власного подвір`я та рушив у напрямку вулиці Щорса (Зарічної) в селі Андріївка Житомирського району Житомирської області, взяла до рук лопату, яка перебувала поблизу її будинку, та попрямувала в напрямку останнього.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , наздогнавши ОСОБА_6 , неподалік будинку АДРЕСА_3 нанесла один удар металевою частиною лопати в ліву частину голови ОСОБА_6 , а саме в область лівої скроневої кістки, від якого останній впав на ґрунтове покриття.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 нанесла близько трьох ударів по голові та верхніх кінцівках ОСОБА_6 , який перебував в положенні лежачи на ґрунтовому покритті.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: множинних рубано-рваних ран голови, різаної рани лівого вуха, рваної рани лівої вушної раковини, рваної рани лівої щоки, рваної рани тильної поверхні правої кисті, відкритої черепно-мозкової травми, проникаючого перелому лівої скроневої кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті не визнала, дала показання, що 26.09.2021 близько 13 години дня до неї прийшов ОСОБА_8 та запропонував випити горілки, вона ж йому запропонувала поїсти, він погодився. Вони сиділи в неї на подвір`ї за столом, та коли ОСОБА_8 побачив сусіда ОСОБА_6 , який йшов в сторону залізничної дороги. ОСОБА_8 вихопив у неї заступ та побіг за ОСОБА_6 . Вона ж пішла виключити електричну плиту, на якій готувала обід. Йдучи за ОСОБА_8 , вона взяла сапку та вила для самооборони та дійшовши до ОСОБА_8 побачила, що він стояв біля ОСОБА_6 з лопатою в руках. Коли вона до них підійшла, то побачила, що потерпілий лежав на землі без свідомості, тому вона подумала, що він мертвий, злякалась, вихопила лопату у ОСОБА_8 та викинула її в кущі. Будучи в розпачі, вона попрямувала до залізничної дороги, по дорозі викинувши сапку та вила. Біля залізничної дороги вона перебувала 10-15 хвилин, коли поверталась назад, нікого на дорозі вже не було. Хто викликав поліцію та швидку не знає. Вказала, що в той день не вживала спиртні напої разом із ОСОБА_8 , вживав тільки він. З сусідами та односельцями вона не спілкується, оскільки в неї немає часу. З ОСОБА_8 вона знаходиться в нормальних стосунках, він до неї приходив та допомагав по господарству. В той день з ОСОБА_8 конфліктів у неї не було.

Аналогічні по суті показання ОСОБА_4 надала під час проведення 17.11.2021 за її участю слідчого експерименту, протокол якого з відповідним відеозаписом, який визнано речовим доказом, долучено до матеріалів справи та досліджено в судовому засіданні.

Захисник обвинуваченої під час судових дебатів зазначив, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді, у зв`язку із чим просив виправдати обвинувачену, а цивільний позов залишити без розгляду.

Суд дослідив версію подій обвинуваченої ОСОБА_4 , зокрема щодо її непричетності до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , однак вказана версія спростовується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає показання обвинуваченої, як форму захисту від пред`явленого обвинувачення, спрямовану на уникнення чи пом`якшення відповідальності за вчинене.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вказаних вимог закону при розгляді даного кримінального провадження суд дотримався, створивши передбачені процесуальним законом умови для реалізації як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Зокрема, суд допитав потерпілого та свідків сторони обвинувачення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що проживає в с.Андріївка Житомирського району Житомирської області. Поряд з ним по сусідству проживає ОСОБА_4 26.09.2021 близько 12 години він перебував на подвір`ї власного будинку в АДРЕСА_1 . В цей час на сусідньому подвір`ї, через огорожу, сусідка ОСОБА_4 з ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, а потім стали сперечатися, крім того, ОСОБА_4 кричала та ображала ОСОБА_6 . Побачивши це, ОСОБА_6 пішов до свого будинку, а коли через деякий час вийшов, то сусідки з ОСОБА_8 на подвір`ї не бачив. Взявши вила, він вирішив піти перекинути на полі сіно, щоб воно краще висихало. Йдучи по АДРЕСА_3 та проходячи повз земельну ділянку сусідки ОСОБА_9 , він відчув удар ззаду в ліву сторону голови, від якого впав на землю. Повернувшись назад, він побачив ОСОБА_4 , яка тримала двома руками лопату над його головою, а також побачив ОСОБА_8 , який знаходився за 15-20 метрів від них та з вилами в руках біг в їх сторону. ОСОБА_6 встиг закрити голову двома руками, однак ОСОБА_4 нанесла йому ще два удари лопатою по голові та рукам, після чого він втратив свідомість. ОСОБА_8 його не бив, так як був далеко. З приводу завданих тілесних ушкоджень він проходив лікування в реанімаційному відділенні Черняхівського територіального медичного об`єднання, проходив ряд медичних обстежень. Внаслідок отриманих травм у нього погіршилося здоров`я, він періодично страждає головними болями, погіршилась пам`ять, майже втратив слух. Заявлений цивільний позов до обвинуваченої підтримав в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_6 . Вони разом проживають в АДРЕСА_1 . З ними по сусідству проживає ОСОБА_4 з якою вони тривалий час перебувають в неприязних відносинах. 26.09.2021 близько 12 години дня, коли вона збиралася до сусідки у власних справах а її чоловік був на подвір`ї, побачила як ОСОБА_4 з ОСОБА_8 сиділи у дворі останньої та випивали, ОСОБА_4 ображала їх. Близько 12 год. 30 хв. вона повернулась додому, однак сусідки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на подвір`ї вже не бачила. Через деякий час після 13 години до неї додому прийшла сусідка ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_4 біля залізничної дороги побила її чоловіка ОСОБА_6 , тому вони побігли до залізничної дороги, побачили працівників поліції та дізнались, що її чоловіка відвезла карета швидкої допомоги до лікарні. На землі вона помітила куртку чоловіка з плямами крові, а також плями крові на землі, вила та копаницю, які лежали на землі. У лікарні чоловік розповів їй, що ОСОБА_4 наздогнавши його по дорозі до залізничної колії, нанесла йому декілька ударів лопатою по голові.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_11 показала, що вона разом із своєю сім`єю проживає в с.Андріївка Житомирського району, де навпроти її будинку проживає ОСОБА_4 . Вказала, що ОСОБА_4 конфліктна, тому з нею не спілкується. У вересні 2021 року, точної дати не пам`ятає, близько обіду вона стала свідком, як ОСОБА_4 сварилась з сусідом ОСОБА_6 . Крім того, вказала, того ж дня до ОСОБА_4 приходив її сусід ОСОБА_8 , з яким у них також сталася словесна сварка. Згодом вона бачила, як сусід ОСОБА_6 стояв на дорозі та говорив з її чоловіком, після чого взявши вила, пішов в сторону залізничної дороги, а вона пішла до себе додому. Через деякий час туди ж поїхала карета швидкої медичної допомоги. Після цього вони з сусідкою ОСОБА_10 пішли в напрямку залізничної дороги, де побачили ОСОБА_8 , у якого була перебинтована рука, а на землі лежала куртка ОСОБА_6 , на якій була кров, а також на землі лежали сапка та вила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що проживає в с.Андріївка Житомирського району Житомирської області, його сусідами є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . 26.09.2021 близько обіду він бачив у дворі ОСОБА_4 її сусіда ОСОБА_8 , які разом сиділи у дворі останньої і випивали. В той же день він також чув, як ОСОБА_4 образливо чіплялася до сусіда ОСОБА_6 та кидала на дах його будинку каміння. Через деякий час він вийшов на дорогу та говорив з ОСОБА_6 , якого знову ображала ОСОБА_4 , після чого вони розійшлись, бо він поїхав до місцевого магазину. Перебуваючи біля магазину він побачив, що в сторону залізничної дороги поїхав автомобіль поліції та карета швидкої медичної допомоги. Рухаючись за ними в напрямку залізниці, він приїхав на місце, де зупинились карета швидкої медичної допомоги та автомобіль поліції, де побачив ОСОБА_8 та сусіда ОСОБА_6 , який лежав на узбіччі дороги з рваними травмами голови з кровотечею, його руки та вуха, одяг також були у плямах крові. Біля ОСОБА_6 лежала лопата та сапка, на лопаті були плями крові, держак був поламаний. ОСОБА_8 тоді ж сказав йому, що ОСОБА_4 била ОСОБА_6 заступом по голові, після чого побігла за переїзд. Тому ОСОБА_12 пішов в сторону залізниці, де перейшовши залізничну колію, побачив ОСОБА_4 , яка помітивши його, стала тікати та ховатися у кущах. Повернувшись до місця події, карета швидкої медичної допомоги забрала ОСОБА_6 до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, зокрема, що приблизно 26.09.2021 десь о 18 год. він приїхав на потязі до с. Андріївка Житомирського району та прийшов на подвір`я до ОСОБА_4 , вони сіли за стіл та вживали горілку. Тоді ж ОСОБА_4 побачила поблизу свого паркану сусіда ОСОБА_6 та почала з ним сваритися. ОСОБА_8 намагався її заспокоїти, однак, ОСОБА_4 взявши на подвір`ї вила, підійшла до ОСОБА_8 та вдарила його гострим кінцем вил в область кисті лівої руки. Надалі він побачив, що ОСОБА_6 пішов в сторону залізничної дороги, а ОСОБА_4 взявши до рук лопату пішла за ним. ОСОБА_8 йшов за ними позаду в напрямку своєї домівки. Йдучи він побачив, як ОСОБА_4 почала бити ОСОБА_6 лопатою по голові зверху. Тоді ж ОСОБА_8 пішов до себе до хати, викликав працівників поліції, бо у нього руки пробиті вилами, після чого вийшов на вулицю. Того ж дня він їздив в поліцію для давання показань, а потім про вказані обставини розповів слідчому під час слідчого експерименту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що працює у відділенні поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. 26.09.2021 близько 13 години дня під час виконання службових обов`язків він отримав повідомлення від ОСОБА_8 про нанесення тілесних ушкоджень особі по вул. Зарічна, 1, в с.Андріївка Житомирського району. Рухаючись на службовому автомобілі в напрямку с. Андріївка по вулиці Зарічній, він побачив ОСОБА_8 , далі на землі лежав чоловік, біля якого знаходилася жінка, в руках якої були вила та заступ. Побачивши службовий автомобіль поліції, жінка викинула на землю заступ та вила та пришвидшеною ходою пішла в сторону залізничних колій, на його вимогу зупинитись не реагувала. Зупинившись біля чоловіка, який лежав на землі, він помітив у потерпілого численні рвані рани голови, вуха та щоки, плями крові на куртці, траві. Також на землі лежав зламаний заступ та вила на яких були помітні сліди крові. Потерпілий був у свідомості, проте прізвище своє не називав. Викликавши карету швидкої медичної допомоги, яка відвезла потерпілого до лікарні, він залишився чекати слідчо-оперативну групу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що працює фельдшером швидкої медичної допомоги. 26.09.2021 прибувши на виклик до с. Андріївка Житомирського району Житомирської області, де на місці події працювала поліція, на обочині дороги лежав чоловік з рваною раною голови з кровотечою, а неподалік стояв інший чоловік, у якого руки були проколоті вилами. Лежачий чоловік перебував у свідомості, після надання йому першої медичної допомоги, він був госпіталізований до лікарні в смт Черняхів Житомирської області.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що 26.09.2021 близько 14 години дня каретою швидкої медичної допомоги до приймального відділення Черняхівського ТМО було доставлено чоловіка з відкритою черепно-мозковою травмою голови, переломом лівої скроневої кістки голови, струсом головного мозку, забоями головного мозку, множинними різаними та рваними ранами волосистої частини голови, неповною травматичною ампутацією лівого вуха. Хворий був доставлений в свідомості. Потерпілий повідомив їй, що тілесні ушкодження йому завдала його сусідка, сказав, що все пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 показала, що судово-медична експертиза №1627 від 29.09.2021 проводилась нею одноособово на підставі медичних документів, що надійшли від слідчого з супровідним листом, а саме медичної картки стаціонарного хворого та протоколу мільтиспіральної комп`ютерної томографії від 28.09.2021, медичних документів обласної клінічної лікарні. Вказані медичні документи надійшли офіційно в приймальну експертного бюро. В своїй роботі вона керується наказом МОЗ від 17.01.1995 року №6. Експертне дослідження проводилось лише на підставі медичних документів, що були надані слідчим, потерпілого вона не оглядала. Згідно проведеного дослідження тілесні ушкодження завдані потерпілому відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження прийшлись більше по лівій стороні потерпілого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що перебуває на посаді старости Андріївського старостинського округу Черняхівської селищної ради, з обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 знайома, як із жителями села. Вказала, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, проживає сама, зловживає спиртними напоями, від жителів села неодноразово надходили скарги з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_4 , нападів та образ в сторону односельчан.

Наведені у вироку показання свідків суд визнає послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Ці показання отримано в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, і ними, як процесуальними джерелами доказів, в розумінні ст. 84 КПК України підтверджується час, місце та спосіб вчинення інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення.

З дотриманням вимог ст. 363 КПК України, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні з`ясував в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме. У зв`язку з відсутністю клопотань про доповнення судового розгляду, суд 09.02.2023 постановив ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів.

Обвинуваченою в судових дебатах заявлено клопотання про допит мешканки села Житомирського району Житомирської області ОСОБА_18 в якості свідка, однак з урахуванням того, що під час досудового розслідування та судового розгляду справи ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення чи іншими свідками не повідомлено про те, що ОСОБА_18 відомі обставини, які мають значення для цього кримінального провадження, як і не заявлялось про необхідність її допиту як свідка, тому у задоволенні вказаного клопотання обвинуваченої судом відмовлено.

Захисником обвинуваченої у судових дебатах заявлено клопотання про допит судово-медичних експертів цитологів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , однак з урахуванням того, що під час судового розгляду після дослідження відповідних висновків експертиз захисником заперечень щодо досліджених доказів чи клопотань про виклик заявлених експертів для допиту не заявлялось, тому у задоволенні вказаного клопотання захисника судом відмовлено.

Крім того, захисником обвинуваченої повідомлено, що показання потерпілого ОСОБА_6 є недостовірними та обумовлені тривалими неприязними відносинами з обвинуваченою, мають обвинувальний ухил, показання свідка ОСОБА_8 є суперечливими та неточними, а інші допитані судом свідки не були очевидцями події, тому до показань всіх зазначених осіб треба віднестись критично.

Однак даних, передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту стосовно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань не надано. Показання потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 вцілому є чіткими, послідовними і логічними, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами. Показання дані потерпілим та свідками безпосередньо у судовому засіданні за присутності обвинуваченої та її захисника, щодо обставин, які вони сприймали особисто, таким чином, не є показаннями з чужих слів по відношенню до обставин вчинення злочину обвинуваченою.

Прокурором на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, надано наступні документи та речові докази, які досліджено судом, зокрема:

- рапорт поліцейського ГРПП ВПД №1 Житомирського РУП, внесений до ЄО за №52087 від 26.09.2021, з якого слідує, що ОСОБА_8 по лінії 102 повідомив чергового поліції про нанесення удару вилами в область руки та спини (тече кров), просить швидше поліцію в АДРЕСА_3 . Прибувши на місце події було виявлено ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями, а саме травмами голови та наявною кровотечою (том 3 а.с. 14);

- рапорт чергового поліції ВПД №1 Житомирського РУП ОСОБА_13 від 26.09.2021, з якого слідує, що ним було отримано повідомлення від ОСОБА_8 про отримані тілесні ушкодження в АДРЕСА_3 . Прибувши на місце події було виявлено лежачого ОСОБА_6 з травмами голови та наявною кровотечею, біля якого знаходилася ОСОБА_4 , яка побачивши службовий автомобіль, кинула на землю заступ та вила та пішла в протилежний бік, а неподалік стояв ОСОБА_8 (том 3 а.с. 15);

- рапортом поліцейського ВПД №1 Житомирського РУП ОСОБА_21 від 26.09.2021, з якого слідує, що до ОСОБА_4 працівниками поліції під час невідкладного обшуку були застосовані кайданки та інші спеціальні засоби обмеження рухомості (том 3 а.с. 16);

- протокол огляду місця події від 26.09.2021, відповідно до якого було оглянуто місцевість, а саме: відкриту земельну ділянку, що розміщена біля будинку №2 по вул. Зарічна в с.Андріївка Житомирського району Житомирської області та вилучено: змиви з дерев`яної рукоятки, вила з дерев`яним руків`ям, копаниця із дерев`яною рукояткою, вила з дерев`яним руків`ям, металева частина лопати з речовиною бурого кольору, дерев`яне руків`я від лопати, яка має пошкодження у вигляді розлому з речовиною бурого кольору, та чоловіча куртка світло-зеленого кольору, на правому рукаві, комірі та лівій частині якої виявлено плями бурого кольору, схожі на кров (том 3 а.с. 17-28);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 26.09.2021, згідно якої вилучені в ході огляду місця події від 26.09.2021 на земельній ділянці поблизу будинку №2 по вул. Зарічній, в сАндріївка: вила з дерев`яним руків`ям, копаниця із металевим кінцем та дерев`яною рукояткою, вила з дерев`яним руків`ям, металева частина лопати з речовиною бурого кольору, дерев`яне руків`я від лопати, яка має пошкодження у вигляді розлому з речовиною бурого кольору та чоловіча куртка світлого зеленого кольору з речовиною бурого кольору, - визнані речовими доказами (том 3 а.с. 29-30);

- протокол обшуку від 26.09.2021 в ході якого було проведено обшук в житловому будинку ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: чорні спортивні штани з емблемою «Рuма», в`язану кофту світло бежевого кольору, спортивну кофту фіолетового кольору, змиви із речовини бурого кольору (а.с. 31-38);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 26.09.2021, відповідно до якої вилучені в ході обшуку від 26.09.2021 чорні спортивні штани з емблемою «Рима», кофта світло бежевого кольору, спортивна кофта фіолетового кольору, внутрішня сторона якої білого кольору, - визнані речовими доказами (том 3 а.с.39-40);

- постанова про уточнення адреси від 26.09.2021 (том.3 а.с.41);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, згідно якого ОСОБА_4 26.09.2021 о 22 год. 10 хв. була затримана слідчим, під час затримання вилучено: мобільний телефон «Філіпс» в корпусі чорного кольору, кнопковий, із сім картою мобільного оператора «Київстар», м.т. НОМЕР_1 , чотири срібні ключі, кофту світло-зеленого кольору та джинси темно-синього кольору (том 3 а.с. 42-45);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 26.09.2021, відповідно до якої вилучені в ході обшуку від 26.09.2021 мобільний телефон «Філіпс» в корпусі чорного кольору, кнопковий, із сім картою мобільного оператора «Київстар», м.т. НОМЕР_1 ; чотири срібні ключі та кофту світло-зеленого кольору та джинси темно-синього кольору, - визнані речовими доказами (том 3 а.с.46-47);

- висновок судово-медичної експертизи №1627 від 29.09.2021, за результатами проведення якої у ОСОБА_6 виявлено: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді рубано-рваних ран волосистої частини голови, рваної рани лівої вушної раковини, рваних ран правої щоки, вдавленого перелому скроневої кістки ліворуч, лінійного перелому соскоподібного відростку ліворуч з переходом на слуховий хід, на задню поверхню лівого нижньощелепного суглобу, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; та рвана рана правої верхньої кінцівки, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (том 3 а.с. 56-57);

Захисником обвинуваченої зазначено щодо недопустимості висновку експерта №1627 від 29.09.2021 та усіх похідних від нього доказів через отримання слідчим медичних документів потерпілого з порушенням статей 159-161 КПК України.

Згідно частин 1 та 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 56 КПК України визначено, що під час досудового розслідування потерпілий має право подавати докази на підтвердження своєї заяви, тобто надавати докази безпосередньо слідчому без спеціального судового дозволу. Зокрема, потерпілий може надавати медичні документи на підтвердження фактів завданої кримінальним правопорушенням шкоди його здоров`ю, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи. У тому числі, судово-медична експертиза може бути призначена за медичною карткою, отриманою від потерпілого.

Встановлено, що потерпілий добровільно надав слідчому СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_22 копії своєї карти пацієнта, який вибув із стаціонару №2056, та протоколу мультиспіральної комп`ютерної томографії № 027986-21 від 28.09.2021.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 242 КПК України призначення експертизи у кримінальному провадженні для встановлення ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язковим.

Для з`ясування ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, слідчий 27.09.2021 призначив у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу та 28.09.2021 разом із постановою скерував експерту добровільно надані потерпілим медичні документи (т.4 а.с.36-53).

За змістом статей 159-166 КПК України порядок тимчасового доступу до речей і документів передбачений у випадках, коли особа у володінні якої перебувають такі речі та документи обмежує можливість сторони кримінального провадження ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити (здійснити їх виїмку). У цьому провадженні потерпілий добровільно надав слідчому необхідні медичні документи для проведення судової медичної експертизи, а отже необхідності у зверненні слідчого з клопотанням до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 160 КПК України не було.

Під час проведення експертизи судово-медичний експерт дослідив надані документи, та надав висновок щодо тяжкості виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень.

На підставі наведеного, висновок експерта №1627 від 29.09.2021 є належним та допустимим доказом, що ґрунтується на медичній документації, яка отримана у належний процесуальний спосіб.

- ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2021, згідно якої накладено арешт на вила з дерев`яним руків`ям, копаницю із металевим кінцем та дерев`яною рукояткою, вила з дерев`яним руків`ям, металеву частину лопати з речовиною бурого кольору, дерев`яне руків`я від лопати, яке має пошкодження у вигляді розлому, з речовиною бурого кольору, чоловічу куртку світлого зеленого кольору з речовиною бурого кольору (том 3 а.с. 58);

- ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.09.2021, згідно якої накладено арешт на вилучені в ході обшуку чорні спортивні штани з емблемою «Рима», кофту світло бежевого кольору, спортивну кофту фіолетового кольору, внутрішня сторона якої білого кольору (том 3 а.с.59);

- ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2021, згідно якої накладено арешт на речі, що належали ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Філіпс» у корпусі чорного кольору, кнопковий, з сім карткою мобільного оператора «Київстар» н.т. НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , чотири срібні ключі, кофту світло-зеленого кольору та джинси темно-синього кольору (том 3 а.с. 61);

- ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27.09.2021, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надано дозвіл на вилучення майна: спортивних штанів чорного кольору з емблемою ТМ «Риma», в`язаної кофти світло-бежевого кольору, спортивної кофти фіолетового кольору, змиву речовини бурого кольору (том 3 а.с. 62);

- ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2021 відповідно до якої, підозрюваній ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 22 год. 10 хв. 25.11.2021 (том 3 а.с. 63-64);

- висновок судово-імунологічної експертизи №789 від 20.10.2021, відповідно до якого, кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (том 3 а.с. 66);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 812 від 26.10.2021, відповідно до якого, група крові ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (том 3 а.с.68);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 802 від 08.11.2021, відповідно до якого встановлено, що у представленій для дослідження кофті, вилученій за адресою: АДРЕСА_3 , слідів крові не виявлено (том 3 а.с. 70);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 801 від 08.11.2021 відповідно до якого встановлено, що у змивах з правої та лівої рук ОСОБА_4 на двох марлевих тампонах, об. № 1-2, методом тонкошарової хроматографії, слідів крові не виявлено (том 3 а.с. 72-73);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 803 від 08.11.2021 відповідно до якого встановлено, що кров ОСОБА_6 , відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВО; кров ОСОБА_8 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти -В за ізосерологічною системою АВО; в об`єктах № 1-15 (на куртці з плямами речовини бурого кольору) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1-15 виявлений антиген А. Походження якого можливе за рахунок будь - якої особи, організму якому властивий даний антиген А. Такою особою може бути ОСОБА_6 . Походження крові в об. №1-15 від ОСОБА_8 виключається (том 3 а.с. 75-77);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 800 від 08.11.2021 відповідно до якого встановлено, що у змивах із спортивних штанів, вилучених за адресою: АДРЕСА_4 , методом тонкошарової хроматографії, слідів крові не виявлено (том 3 а.с. 79-80);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 815 від 04.11.2021 відповідно до якого встановлено, що в об`єктах (кофті та джинсах, вилучених в ході затримання ОСОБА_4 ) об. № 1-7 при хроматографічному дослідженні слідів крові не виявлено (том 3 а.с. 82-83);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 799 від 08.11.2021, відповідно до якого встановлено, що у змивах із спортивної куртки, вилученої за адресою: АДРЕСА_5 , методом тонкошарової хроматографії, слідів крові не виявлено (том 3 а.с. 85-86);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 205/ц від 15.11.2021, відповідно до якого встановлено, що згідно з «Висновком експерта» № 789 від 20.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров ОСОБА_6 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. При дослідженні висушеного на марлевій серветці зразка крові ОСОБА_6 , виявлено супутній антиген Н за ізосерологічною системою АВО. Згідно з «Висновком експерта» №812 від 26.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров свідка ОСОБА_8 належить до групи О (І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. При судово-медичній експертизі дерев`яного руків`я від лопати (об.1), яке було виявлено та вилучено 26.09.2021 в ході огляду місця події поблизу буд. АДРЕСА_6 , знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами в ядрах лейкоцитів. При серологічному дослідженні даного об`єкта виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові за рахунок особи, в крові якої містяться антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 . Виключити домішку крові від свідка ОСОБА_8 , як носія антигену Н, неможливо в разі якщо у останнього були пошкодження, що супроводжувались кровотечою (том 3 а.с. 88-91);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 206/ц від 17.11.2021, відповідно до якого встановлено, що згідно з «Висновком експерта» № 789 від 20.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, «Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО». При дослідженні сухого зразка крові ОСОБА_6 , виявлений супутній антиген Н за ізосерологічною системою АВО. Згідно з «Висновком експерта» №812 від 26.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, «Кров свідка ОСОБА_8 належить до групи О (І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО». При судово-медичній експертизі наданих на дослідження металевих вил з дерев`яним руків`ям (об.,1,2), виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена через накладення на ядра клітин мікробної флори. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, які проходять по справі можна зробити висновок, що кров, виявлена в осіб 1,2 могла утворитись від особи (осіб), в крові якої (яких) виявлені вищевказані антигени, в тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Виключити домішку крові від свідка ОСОБА_8 неможливо, так як його крові властивий антиген Н системи АВО, якщо на момент скоєння злочину у нього були тілесні ушкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечою (том 3 а.с. 93-97);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 208/ц від 17.11.2021, відповідно до якого встановлено, що згідно з «Висновком експерта» № 789 від 20.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, «Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО». Згідно «Висновку експерта» №206 від 05.11.2021, при дослідженні сухого зразка крові ОСОБА_6 , виявлений супутній антиген Н за ізосерологічною системою АВО. Згідно з «Висновком експерта» №812 від 26.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, «Кров свідка ОСОБА_8 належить до групи О (І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО». При судово-медичній експертизі наданої на дослідження металевої частини лопати (об.1) виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена через накладення на ядра клітин сторонніх домішок. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отриманні результати та групи крові осіб, які проходять по справі, можна зробити висновок, що кров, виявлена на металевій частині лопати, могла утворитися від особи (осіб), в крові якої (яких) виявлені вищевказані антигени, в тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Виключити домішку крові від свідка ОСОБА_8 неможливо, так як його крові властивий антиген Н системи АВО, якщо на момент скоєння злочину у нього були тілесні ушкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечою (том 3 а.с. 99-102);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 204/ц від 08.11.2021, відповідно до якого встановлено, що при судово-медичній експертизі копаниці із металевим кінцем та дерев`яною рукояткою ( об.1), яка була виявлена та вилучена в ході огляду місця події від 26.09.2021поблизу будинку АДРЕСА_6 , кров та клітковий епітелій не знайдено (том 3 а.с. 104-106);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 207/ц від 15.11.2021, відповідно до якого встановлено, що в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин правої та лівої руки підозрюваної ОСОБА_4 кров не виявлена. Знайдені поодинокі епітеліальні клітини багатошарового плоского епітелію, статеві належність яких встановити неможливо через деструктивні зміни в ядрах клітин (том 3 а.с. 108-110);

- висновок експерта № СЕ-19-21/35663-БД від 15.11.2021, відповідно до якого встановлено, що генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_4 (об №1), які наведено в таблиці 1.1, додаток 1 (том 3 а.с. 113-119);

- висновок судово-психіатричної експертизи № 316-2021 від 02.11.2021, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_4 на даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, усвідомлює значення своїх дій та здатна керувати ними. У період часу, до якого відноситься інкриміноване їй правопорушення, ОСОБА_4 виявляла клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями. Однак, вищевказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_4 знаходились в межах розладу особистості та не позбавляли її здатності на той час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період часу, до якого відноситься інкриміноване їй правопорушення. У тимчасовому розладі психічної діяльності, який би позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період часу до якого відноситься інкриміноване їй правопорушення - не перебувала, по своєму психічному стані не потребує в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру (том 3 а.с.120-121);

- протокол слідчого експерименту від 19.10.2021 за участі свідка ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній детально на місці події показав та розповів про обставини нанесення ОСОБА_4 лопатою тілесних ушкоджень ОСОБА_6 26.09.2021 в с.Андріївка Черняхівського району Житомирської області (том 3 а.с. 122-125);

- постанова про визнання предмету речовим доказом від 19.10.2021, відповідно до якої диск для лазерної системи зчитування марки «Videx» помаранчевого кольору, на якому зображені написи: DVD-R 4,7GB 120 min., на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , - визнано речовим доказом (том 3 а.с. 126,127);

- протокол слідчого експерименту від 04.11.2021 за участі потерпілого ОСОБА_6 , в ході проведення якого останній на місці події детально показав та розповів про обставини нанесення ОСОБА_4 йому лопатою тілесних ушкоджень 26.09.2021 в с.Андріївка Черняхівського району Житомирської області (том 3 а.с. 128-131) ;

- постанова про визнання предмету речовим доказом, відповідно до якої диск для лазерної системи зчитування марки «Videx» помаранчевого кольору, на якому зображені написи: DVD-R 4,7GB 120 min. на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , - визнано речовим доказом (том 3 а.с. 132-133);

- висновок експерта №1909 від 26.11.2021, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено відкриту черепно-мозкову травму у вигляді рубано-рваних ран, волосистої частини голови, рваної рани лівої вушної раковини, рваних ран правої шоки, вдавленого перелому скроневої кістки ліворуч, лінійною перелому соскоподібного відростку ліворуч з переходом на слуховий хід, на задню поверхню лівого нижньощелепною суглобу, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; рвана рана правої верхньої кінцівки, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупо-загострених предметів, падіння на площину виключається, не виключено в термін та за обставин вказаних в описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи, протоколах проведення слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_8 від 19.10.2021, потерпілого ОСОБА_6 від 04.11.2021 представлених медичних документах (том 3 а.с. 135-136);

- висновок судово-імунологічної експертизи №929 від 10.12.2021, відповідно до якого встановлено, що кров ОСОБА_6 , відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров ОСОБА_8 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти -В за ізосерологічною системою АВО; у вирізці із ватного тампону на фрагменті аплікатора (змив на ватну паличку РБК з шиферу біля входу в будинок, які вилучені 26.09.2021: АДРЕСА_3 ), об №1 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген Н, так як, для дослідження не доставлено контрольний змив предмета-носія до об. №1, висловитись про походження даного антигену не є можливим (том 3 а.с. 138-140);

- висновок експерта № 236/ц від 10.12.2021, відповідно до якого встановлено, що згідно з «Висновком експерта» №789 від 20.10.2021 року, проведеної судово-медичної імунології «Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО». При дослідженні зразку крові, висушеного на марлевій серветці потерпілого ОСОБА_6 виявлений супутній антиген Н ізосерологічною системою АВО. Згідно з «Висновком експерта» № 812 від 26.10.2021 року, «Кров ОСОБА_8 належить до групи О(І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО». При судово-медичній експертизі сільськогосподарських вил, на металевій робочій частині (об.1) знайдена кров особи чоловічої статі; на дерев`яному руків`ї (об.2) знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена через відсутність в препаратах формених елементів крові. Групова належність крові в об. 2 не встановлена через невиявлення жодного з антигенів ізосерологічної системи АВО, що можливо через її мінімальну кількість. При серологічному дослідженні об.1 виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі, можна зробити висновок, що кров на металевій робочій частині сільськогосподарських вил (об.1) могла утворитись за рахунок чоловіка (чоловіків), в крові якого (яких) містяться антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі і за рахунок потерпілого ОСОБА_6 . Домішка крові в об.1 від свідка ОСОБА_8 не виключається, так як його крові властивий антиген Н ізосерологічної системи АВО, якщо на момент скоєння злочину у нього були тілесні ушкодження, що супроводжувались зовнішньою кровотечою ( том.3 а.с. 148-151).

Захисником обвинуваченої зазначено, що ймовірність домішку крові від свідка ОСОБА_8 , яку не можна виключити експертним шляхом згідно висновків судово-цитологічної експертиз № 205/ц, 206/ц, № 208/ц та 236/ц, не виключає можливу причетність ОСОБА_8 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Однак, судом встановлено, що згідно таблиць до висновків експерта № 205/ц, 206/ц та 236/ц зразок крові ОСОБА_6 містить антигени А та Н, які виявлені на об`єктах дослідження. Крім того, як потерпілий ОСОБА_6 , так і свідок ОСОБА_8 в своїх показаннях чітко зазначили, що тілесні ушкодження потерпілому наносила лопатою саме ОСОБА_4 .

Захисником обвинуваченої в судових дебатах також зазначено, що суду не надано постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, якою старшим групи прокурорів визначено прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , що не відповідає принципу застосування належної правової процедури та тягне недопустимість усіх здобутих під час досудового розслідування доказів.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 754/7061/15 від 22 лютого 2021 року, відповідно до якого відсутність в матеріалах досудового розслідування постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора в кримінальному провадженні, або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування.

Однак, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, 26.09.2021 заступником керівника Коростишівської окружної прокуратури винесено постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001730 від 26.09.2021, старшим групи прокурорів визначено прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , тобто у справі застосована належна правова процедура, а тому відсутні підстави для визнання недопустимості усіх здобутих під час досудового розслідування доказів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, зібраних за фактом нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , є хибними, оскільки не грунтуються на положеннях кримінального процесуального законодавства України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998, де наголошено про те, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

При цьому суд не бере до уваги позицію обвинуваченої ОСОБА_4 щодо заперечення обставин нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілому, невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки її позиція повністю спростовується показаннями потерпілого та свідків, речовими доказами, а також матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні, які суд вважає належними та допустимими доказами в розумінні ст. 87 КПК України. Будь-яких даних на підтвердження наведеної обвинуваченою позиції судом не здобуто та сторонами не надано. Натомість таку позицію обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає такою, яка направлена на введення суду в оману та уникнення останньою належного покарання за вчинене.

Крім цього, судом досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме:

- характеристику, видану Черняхівською селищною радою Житомирської області, відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони (том 3 а.с. 54);

- довідку, видану Черняхівською селищною радою Житомирської області за №240 від 27.09.2021, з якої слідує, що ОСОБА_4 проживає без реєстрації на території Андріївського старостинського округу Черняхівської селищної ради за адресою: АДРЕСА_7 (том 3 а.с. 53);

- вимогу про судимість, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_4 не притягувалась до кримінальної відповідальності та є не судимою (том 3 а.с.50).

ІІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, є доведена.

З огляду на вік обвинуваченої, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченої або перебування її у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом цього злочину.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за ч. 1 ст. 121 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання щодо обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом також не встановлено.

Судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не має постійного місця роботи, незаміжня, до кримінальної відповідальності не притягувалась, раніше не судима, виключно негативно характеризується за місцем проживання, враховано позицію прокурора та потерпілого щодо необхідної міри покарання і те, що ОСОБА_4 перед потерпілим не вибачилась та завдану шкоду йому не відшкодувала, відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є тяжким злочином, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, те, що ОСОБА_4 потерпілому медичну допомогу не надала, а залишила потерпілого на місці вчинення злочину, що свідчить про те, що вона не усвідомила соціального негативу вчиненого злочину.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого, виду основного покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого особливо тяжкого, тяжкого злочинів або злочину середньої тяжкості, з урахуванням особи винного.

Проте, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає неможливим застосування ст.69 КК України при призначенні обвинуваченій покарання за ч.1 ст.121 КК України.

Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням визначив Верховний Суд в постанові від 19.07.2018 (справа №755/6254/17), де зазначив, що згідно з законом ст.75 КК України може бути застосована в тому разі, коли при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві. Аналізуючи викладене, умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.

Дані про особу обвинуваченої у сукупності з встановленими обставинами провадження та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення очевидно не дають суду підстави для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, адже нагляд з боку органу пробації не забезпечить виправлення і перевиховання обвинуваченої.

За таких обставин, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції інкримінованої частини статті у виді позбавлення волі, ближче до нижньої межі, яке належить відбувати реально.

Дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає наступне.

Потерпілим ОСОБА_6 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позову, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої йому було спричинено матеріальної шкоди на суму 2894,57грн, що складаються з витрат, понесених на лікування, а саме на придбання ліків та витрат на його транспортування з однієї медичної установи до іншої. Крім завданих матеріальних збитків, потерпілий зазначив, що йому була завдана і моральна шкода в розмірі 300 тис. грн, яка виразилась у перенесенні ним фізичного болю, душевних стражданнях, приниженні його людської гідності з боку обвинуваченої. Також внаслідок нанесених тілесних ушкоджень він частково втратив слух. У зв`язку з тим, що обвинувачена у добровільному порядку не відшкодувала шкоду, завдану злочином, потерпілий ОСОБА_6 підтримав позов та просив його задовольнити. На підтвердження позовних вимог додав копії відповідних чеків (том 1, а.с.94-97).

Обвинувачена ОСОБА_4 заявлений потерпілим цивільний позов не визнала.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 2894 грн 57 коп., підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки потерпілий надав відповідні докази на підтвердження понесених матеріальних витрат, достовірність яких не була спростована під час судового розгляду.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте, розумно припустити, що особи, які… зіткнулися з проблемами... можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Аналізуючи наведене суд встановив, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову (завдання душевних страждань у зв`язку із протиправною поведінкою обвинуваченої, заподіяння болі, порушення звичного укладу життя, внесення непоправних негативних змін в його життя, адже після нанесених тілесних ушкоджень він частково втратив слух), знайшли своє підтвердження.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого 50000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_4 затримана слідчим 26.09.2021 о 22 год.10 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.11.2021, строк дії якого ухвалами Черняхівського районного суду Житомирської області неодноразово продовжувався.

Оскільки обвинуваченій ОСОБА_4 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке вона повинна відбувати реально, зважаючи на дані про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема, ризику переховування від відбування покарання, який не зможе відвернути застосування менш суворого запобіжного заходу, тому вважає за необхідне продовжити дію обраного раніше стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)» до набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку суду.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на наведене, у строк покарання обвинуваченої необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період із 26.09.2021, з моменту її фактичного затримання, до набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Арешти на майно, накладені згідно ухвал слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2021 та 29.09.2021, необхідно скасувати.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368,370,373,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання її попереднє ув`язнення, яке відраховувати з дня фактичного затримання 26.09.2021 і по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдані кримінальним правопорушенням матеріальні збитки в розмірі 2894 (дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн 57 коп., а також 50000 (п`ятдесят тисяч) грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою в СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)», продовживши його дію до набрання вироком суду законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку, тобто до 16.06.2023 включно.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2021 на вила з дерев`яним руків`ям, копаницю із металевим кінцем та дерев`яною рукояткою, вила з дерев`яним руків`ям, металеву частину лопати з речовини бурого кольору, дерев`яне руків`я від лопати, яке має пошкодження у вигляді розлому, з речовиною бурого кольору, чоловічу куртку світлого зеленого кольору з речовиною бурого кольору, - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2021, на мобільний телефон марки «Філіпс» у корпусі чорного кольору, кнопковий, з сім карткою мобільного оператора «Київстар» н.т. НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , чотири срібні ключі, кофту світло-зеленого кольору та джинси темно-синього кольору, - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.09.2021 на чорні спортивні штани з емблемою «Рима», кофту світло бежевого кольору, спортивну кофту фіолетового кольору, внутрішня сторона якої білого кольору, - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

- вила (№ 2) з дерев`яним руків`ям та чоловічу куртку світлого зеленого кольору з речовиною бурого кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- копаницю із металевим кінцем та дерев`яною рукояткою, вила (№ 1) з дерев`яним руків`ям, чорні спортивні штани з емблемою «Рима», в`язану кофту світло бежевого кольору, спортивну кофту фіолетового кольору, внутрішня сторона якої білого кольору, мобільний телефон «Філіпс» в корпусі чорного кольору, кнопковий, із сім картою мобільного оператора «Київстар», н.т. НОМЕР_1 , чотири срібні ключі, кофту світло-зеленого кольору, джинси темно-синього кольору, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - повернути власнику ОСОБА_4 .

- металеву частину лопати з речовиною бурого кольору, дерев`яне руків`я від лопати, яка має пошкодження у вигляді розлому з речовиною бурого кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити;

- диск для лазерної системи зчитування марки «Videx» помаранчевого кольору, на якому зображені написи: DVD-R 4,7GB 120 min., на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , диск для лазерної системи зчитування марки «Videx» помаранчевого кольору, на якому зображені написи: DVD-R 4,7GB 120 min., на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , а також флеш-носій «Адаптер» «Кінгстон» з флеш-картою «Кінгстон 16ГБ, мікро СД» чорного кольору, на якому містяться відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертами ДНДЕКЦ МВС України біологічної експертизи згідно висновку експерта від 15.11.2021 № СЕ-19-21/35663-БД, в розмірі 5137 (п`ять тисяч сто тридцять сім) грн. 36 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_23