Справа № 463/3247/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1091/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_10 , звернувся з клопотанням до слідчого судді, погодженим з заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .

Подане клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 , підозрюється у розтраті та заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення). Загальна сума збитків в результаті операцій ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» з цінними паперами та об`єктами нерухомого майна документально підтверджуються в сумі 420 614 351,43 грн.

ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на іншого підозрюваного, свідків, експерта, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. З урахуванням викладених обставин жоден більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження. Так, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_7 надалі матиме можливість контактувати з іншим підозрюваним ОСОБА_11 та іншими причетними до вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) особами, узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема такі контакти можливі за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю. Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_7 будь-яких інших запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_10 , яке погоджене з заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

У порядку ч. 3 ст. 183, абз. 4 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначено підозрюваному заставу у розмірі, що перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 24 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 62 400 000 гривень. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: домашній арешт із забороною залишати місце проживання з 22 год. до 7 год. наступного дня, або застосувати заставу передбачену п. 3 ч. 4 ст. 182 КПК України, відповідно до майнового стану підозрюваного.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, постановленою із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою відбувся упередженим складом суду, у сторони захисту були обґрунтовані сумніви щодо неупередженості слідчого судді, за наявності яких слідчий суддя мав би заявити самовідвід.

Висновки слідчого судді щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відповідають обставинам кримінального провадження, адже в основу таких висновків покладено докази, які не підтверджують наявність підстав для продовження запобіжного заходу, докази надані на підтвердження обґрунтованості підозри та продовження існування (наявності) ризиків, є неналежними та недостатніми.

Наголошує, що стороною обвинувачення поданими доказами не підтверджено та не доведено наявність підстав для продовження запобіжного заходу.

Зі змісту підозри не вбачається, що ОСОБА_7 вчинялись будь-які дії, що свідчать про безпосередню участь у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, або однієї із її частин, які полягають у розтраті чи/або привласненні майна банку.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 зводиться до того, що у той час, коли він займав різні посади в банку, службовими особами банку нібито було вчинено дії, які в результаті завдали збитків, за його вказівкою відповідно до попередньо розробленого злочинного плану з метою заволодіння та розтрати активів банку.

Вважаємо, що такий рівень доведеності обставин причетності ОСОБА_7 до вчинення розслідуваного злочину є недостатнім та не відповідає стандартам доказування.

Підозра, оголошена 13 жовтня 2022 року, ОСОБА_7 , не відповідає критеріям обґрунтованості, адже викладені в ній обставини, доводи, якими вона обґрунтовується, долучені до неї матеріали кримінального провадження у своїй сукупності не здатні та не можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 , міг вчинити зазначені кримінальні правопорушення.

Звертає увагу, що у клопотанні слідчого стверджується про наявність усіх, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків, проте жоден із них не доведений у встановленому КПК порядку, у зв`язку із чим висновок слідчого судді, побудований на неналежних недопустимих доказах.

ОСОБА_7 прибував на призначені органом досудового розслідування процесуальні дії та надавав пояснення, факту ухилення чи переховування від органу досудового розслідування не було встановлено. Майновий стан підозрюваного чи його колишньої дружини не можуть підтверджувати наявність ризиків.

Вважає, що ризики, наведені у клопотанні, стороною обвинувачення не доведено, існування таких ґрунтується виключно на припущеннях, а тому висновок слідчого судді про наявність хоча би одного із них, не відповідає фактичним обставинам справи.

1 грудня 2022 року від адвоката ОСОБА_8 поступили доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає, що слідчий суддя неодноразово розглядав матеріали кримінального провадження та мав заздалегідь сформовану думку, щодо обставин даної справи, окрім того клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного було розглянуто до завершення апеляційного розгляду ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, це призвело до порушення прав підозрюваного на апеляційний перегляд.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з матеріалами клопотання, яке на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 184 КПК України, встановлено, що Головним слідчим управлінням ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000889 від 19 вересня 2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , підозрюється у розтраті та заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення).

Загальна сума збитків в результаті операцій ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» з цінними паперами та об`єктами нерухомого майна документально підтверджуються в сумі 420 614 351,43 грн.

13 жовтня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

21 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова обрано ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

10 листопада 2022 року старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_10 , звернувся з клопотанням до слідчого судді, погодженим з заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7

22 листопада 2022 року клопотання було задоволено слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Личаківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та даних про особу підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи те, що слідчим та прокурором обґрунтовано викладено припущення, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити речі та документи, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання не зменшилися.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав згідно з вимогами ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами.

В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку його тримання під вартою.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Що стосується, аргументів сторони захисту, що слідчий суддя приймав участь в даному кримінальному провадженні, та такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що зазначене питання було предметом перевірки під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_8 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , в ході якого 17 листопада 2022 року слідчим суддею ОСОБА_12 відмовлено у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зі статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Відповідно до ст. 7 Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 у розмірі 2481 грн.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Разом із цим, сума (застави) повинна бути оцінена з врахуванням особи обвинуваченого, його активів та взаємовідносин з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні ( п. 78 рішення ЄСПЛ від 28.09.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії»/ Mangouras v. Spain, заява №12050/04).

Застосовуючи наведений підхід до цієї справи, колегія суддів виходить із таких обставин, згідно з якими: визначення розміру застави слідчим суддею у розмірі 62 400 000 грн. не відповідає розміру 24 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2022 року становив 2481 грн., окрім того слідчий суддя в оскаржувані ухвалі належним чином не мотивував визначення саме такого розміру застави.

Відповідно до ст. 370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Також колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею некоректно зазначено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , а саме до 16 січня 2022 року, оскільки ухвала слідчого судді прийнята 22 листопада 2022 року, а термін тримання під ватрою повинен становити 60 днів, тобто до 20 січня 2023 року.

Ураховуючи майновий стан ОСОБА_7 , наявність обґрунтованої підозри щодо його причетності до заволодіння коштами в розмірі 420 614 351,43 грн., визначений слідчим суддею розмір застави є значним, та як видно з матеріалів справи, є явно непомірним для підозрюваного.

Колегія суддів, враховуючи дані про особу підозрюваного, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , його майновий стан, конкретні обставини справи, вважає за доцільним визначити для ОСОБА_7 заставу, яка була б достатньою для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів визначає ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у разі її внесення, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_7 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначити підозрюваному заставу в розмірі 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 962 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_7 - задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 22 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_10 , яке погоджене з заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 20 січня 2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 , у розмірі 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 962 000 гривень, які внести на рахунок Львівського апеляційного суду (Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0085066, ).

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язок: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, а також здати на зберігання відповідному державному органу паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не спілкуватися із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_6 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4