Справа № 442/3017/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1152/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку ст. 422-1 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2022 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

оскарженою ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - тримання під вартою у Державній установі Львівська установа виконання покарань №19, до 60 днів, тобто до 04.02.2023 року включно.

Не погоджуючись з даною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу та просить її скасувати, оскільки вважає таку ухвалу безпідставною , необґрунтованою та незаконною. Вказує, що злочину за ч.2 ст. 187 КК України він не вчиняв, вини у даному злочині не визнає, обвинувачення є необґрунтованим, невмотивованим та безпідставним. Все обвинувачення ґрунтується на показах потерпілого, який під час злочину вживав алкоголь.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (його продовження) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_5 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі. Судом першої інстанції при прийнятті рішення було враховано всі обставини справи, окрім того враховано стадію кримінального провадження, зокрема те, що розгляд кримінального провадження триває, таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та необґрунтованими, колегія суддів такі не бере до уваги. Так само, як і доводи обвинуваченого про те, що він злочину за ч.2 ст. 187 КК України не вчиняв, оскільки це є предметом судового розгляду суду першої інстанції по суті справи та не є в компетенції суду апеляційної інстанції на даній стадії розгляду кримінального провадження.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому дотримався вимог кримінального процесуального закону та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою та її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2022 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_7