УХВАЛА

Справа № 569/17323/22

1-кп/569/1690/22

05 грудня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні - ОСОБА_4 ,

захисника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001574 від 30 серпня 2022 року відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2022 року, приблизно о 14 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, шляхом вільного доступу, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав велосипед марки «BMX Barcelona», вартістю 1533,33 грн., який перебував у користуванні малолітнього ОСОБА_7 , однак належить його матері ОСОБА_8 , чим завдав потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі.

Під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип (F25.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), вторинне зловживання декількома психоактивними речовинами (F19.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип (F25.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), вторинне зловживання декількома психоактивними речовинами (F19.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. А тому, ОСОБА_4 за його психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусового заходу медичного характеру підтримала, просила задоволити

В судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував проти застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 та захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

До початку судового засідання від потерпілої ОСОБА_8 надійшла заява про проведення розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001574 від 30 серпня 2022 року відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушень, передбаченого ч.4 ст.185 КК України без її участі, не заперечували проти судового розгляду за спрощеною процедурою, передбачено ст.349 КПК України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлено наступне.
Враховуючи те, що фактичні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння підтверджені та не оспорюються особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає достатнім обмежитись допитом особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, а також дослідженням документів, які характеризують його особу.
Судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Так, в судовому засіданні ОСОБА_4 факт вчинення крадіжки підтвердив.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 05 жовтня 2022 року №33/22 ОСОБА_4 на період часу, який відноситься до кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у тимчасово хворобливому стані не перебував, виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип (F25.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), вторинне зловживання декількома психоактивними речовинами (F19.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип (F25.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), вторинне зловживання декількома психоактивними речовинами (F19.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_4 за його психічним станом судом може бути застосований примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, було вчинено ОСОБА_4 .
В той же час, суд звертає увагу на те, що згідно з ст. 19 КК України, осудність характеризує здатність особи усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) і керувати ними та є ознакою злочину. Водночас, неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, до неї за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.
Згідно п.1 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Тобто, ОСОБА_4 в період вчинення суспільно небезпечного діяння був і в теперішній час є неосудним.
Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вчинено ОСОБА_4 в стані неосудності, суд вважає, що з метою запобігання вчинення останнім суспільно-небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Вирішуючи питання щодо заходу медичного характеру, суд бере до уваги те, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря- психіатра.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 05 жовтня 2022 року №33/22 ОСОБА_4 на період часу, який відноситься до кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у тимчасово хворобливому стані не перебував, виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип (F25.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), вторинне зловживання декількома психоактивними речовинами (F19.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип (F25.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), вторинне зловживання декількома психоактивними речовинами (F19.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_4 за його психічним станом судом може бути застосований примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ч.3 ст.94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про застосування щодо ОСОБА_4 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відповідно до п.3 ч.1 ст.94 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.19, 20, 93, 94 КК України, ст. ст. 362, 371, 372, 503, 508, 512, 513, 516 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненській міській суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9