Провадження №: 1-кс/755/2252/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2022 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000572 від 09 лютого 2022 року,
в с т а н о в и л а :
представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась до слідчої судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2022 року на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :66:115:0016), площею 0,0942 га (реєстраційний номер нерухомого майна № 00) та на об`єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок на адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що відносно ОСОБА_3 кримінальне провадження органом досудового розслідування не здійснюється, про підозру їй не повідомлялось, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, вона не є. Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту такого майна. Також майно, на яке накладено арешт, не визнано речовим доказом у кримінальній справі, а тому відсутня потреба у перебуванні майна під арештом.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила задовольнити клопотання та вказала, що судове засідання щодо накладення арешту на майно відбувалось за їх відсутності, стаття, за якою проводиться розслідування - кримінальний проступок, розслідування ведеться вже рік, власниця майна не є підозрюваною, до неї немає ніяких претензій. Майно коштовне, нерухоме, це земельна ділянка, вона нікуди не зникле. Підстави накладення арешту незрозумілі. Зміна власника не змінить властивості об`єкта нерухомості.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки ухвала про арешт є абсолютно законною, арешт накладений для збереження речових доказів, адже нерухоме майно може бути продано, здано в оренду. Крім того, у кримінальному провадженні призначено будівельно-технічну експертизу.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими адвокат обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши адвоката, прокурора, слідча суддя дійшла такого висновку.

Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2022 року задоволено клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва та накладено арешт на земельну ділянку, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :66:115:0016), площею 0,0942 га (реєстраційний номер нерухомого майна № 00) та на об`єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок на адресою: АДРЕСА_1 , - загальною площею 1669,7 кв.м., житловою площею 847,3 кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна № 000), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до постанови дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 06 вересня 2022 року земельну ділянку з кадастровим номером: :66:115:0016 площею 0,0942 га та об`єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок, що розміщений на адресою: АДРЕСА_1 - загальна площа 1669,7 кв.м., житлова площа 847,3 кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна № 000), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000572 від 09 лютого 2022 року.
Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, дізнавача, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
У постанові дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві йдеться про те, що щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :66:115:0016 площею 0,0942 га та об`єкта нерухомого майна, а саме на житловий будинок, що розміщений на адресою: АДРЕСА_1 - загальна площа 1669,7 кв.м., житлова площа 847,3 кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна № 000), існують ознаки того, що вони є об`єктом кримінально протиправних дій.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ст. 22 КПК України).
З норми ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідча суддя, враховуючи обґрунтованість підстав для скасування арешту зазначених у клопотанні адвоката ОСОБА_4 , підкреслює, що арешт майна накладений з метою забезпечення збереження речових доказів дозволяє застосовувати зазначений захід забезпечення кримінального провадження до будь-якої особи, а не лише до осіб, які мають відношення до кримінального провадження.
Зважаючи на те, що земельна ділянка та розташована на ній будівля є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та заявницею не доведено те, що на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, тому слідча суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174, 372 КПК України, слідча суддя,
п о с т а н о в и л а:
у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000572 від 09 лютого 2022 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 12 год 50 хв 25 листопада 2022 року.
Слідча суддя ОСОБА_1