єдиний унікальний номер справи 531/2702/22
номер провадження 1-кп/531/61/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження №0001227 від 13 грудня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритна Ярмолинецького району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовець призваний під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , посада - старший стрілець 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти 36-го окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », військове звання - старший сержант, не депутата, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з угодою про визнання винуватості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2022 року №158 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого стрільця 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти 36-го окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини А4058.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб, який на теперішній час продовжено.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; надані командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддівати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів та статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно ст. 31 статуту внутрішньої служби, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається зі ст. 32 Статуту внутрішньої служби, за своїм військовим званням начальниками є, зокрема: військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу; полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерали, адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби, військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Згідно ст. 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Згідно п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, Право видавати накази по особовому складу надається, зокрема, командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби в складі 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти 36-го окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , на початку жовтня 2022 року вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчини непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 06 жовтня 2022 року, близько 10 години 00 хвилин, командиром 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 вишикувано особовий склад роти, в тому числі солдата ОСОБА_4 , у передмісті населеного пункту АДРЕСА_2 з метою доведення бойового розпорядження №1664/кп/дск.

Під час шикування лейтенантом ОСОБА_6 в усному порядку доведено бойове розпорядження №1664/кп/дск до підлеглого особового складу щодо недопущення просування противника в напрямках міст Куп`янськ, Балаклія, Волоконовка, Ізюм та стійкому утриманні району Двурічна, Гусарівка, Грушівка; заборонити самостійний відхід підрозділів бригади, залишення позицій та підрозділів інших складових сил оборони в ході виконання бойових завдань.

Будучи невдоволеним наказом щодо заборони відходу з позицій в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконувати наказ та відмовився залишатися на позиціях в населеному пункті АДРЕСА_2 для виконання бойового завдання, чим підірвав боєготовність та боєздатність 3-ї стрілецької роти 36-го окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини № НОМЕР_2 .

Після чого особовий склад 3-ї стрілецької роти 36-го окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 направився для виконання бойового командира 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 №1664/кп/дск щодо заборони самостійного відходу підрозділів бригади, залишення позицій та підрозділів інших складових сил оборони в ході виконання бойових завдань в населеному пункті АДРЕСА_2 , а солдата ОСОБА_4 роззброєно та направлено в інший пункт тимчасової дислокації.

Під час досудового розслідування між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , 13 грудня 2022 року укладена угода про визнання винуватості.

В підготовчому судового засідання прокурором подано до суду угоду в редакції від 04 січня 2023 року. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України з призначенням покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, у виді двох років позбавлення волі та, на підставі ст. 62 КК України, замінено покарання у виді двох років позбавлення волі на узгоджене сторонами покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на два роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова у справі від 09 грудня 2022 року у справі №642/1743/22 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 49620 грн. та 12 грудня 2022 року було внесено заставу, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд вважає за недоцільне змінювати запобіжних захід у вигляді застави на інший.

Після набрання вироком законної сили суму внесеної застави необхідно повернути заставодавцю.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду в редакції від 04 січня 2023 року по кримінальному провадженню №0001227 про визнання винуватості укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити узгоджене покарання, з застосуванням положень ст. 69 КК України, з призначенням покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України, замінити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі на узгоджене сторонами покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на два роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення, починаючи з 09 грудня 2022 року по 12 грудня 2022 року включно, у строк відбуття покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили, або з моменту його добровільного прибуття до місця відбування покарання після набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили суму внесеної застави необхідно повернути заставодавцю, а саме ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя