Справа № 359/7018/22 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/324/2023 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

представника БВК №119 ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року, якою звільнено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року за ч.1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі, - від подальшого відбування покарання на невідбуту частину призначеного покарання, за хворобою (п.2.1 Переліку захворювання, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572).

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що матеріали особової справи засудженого містять достатньо даних про необхідність звільнення засудженого з урахуванням хвороб ОСОБА_9 , є всі підстави для задоволення клопотання в цій частині.

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій вона просила скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 щодо звільнення від відбування покарання за хворобою.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор вказує, що як видно з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_9 лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я ДКВС України не оглядався, відповідний висновок про наявність у нього тяжкої хвороби, яка входить до Переліку хвороб, не складався.

Більш того, суд першої інстанції приймаючи незаконне та необґрунтоване рішення про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 за хворобою не надав оцінки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі засудженого та іншим обставинам справи.

Зокрема, ОСОБА_9 засуджений за вчинення особи тяжкого злочину - умисного вбивства, передбаченого ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі. Вину у вчиненні злочину в ході судових розглядів в усіх судових інстанціях ОСОБА_9 не визнавав.

Крім того, судом першої інстанції не враховано негативну характеристику засудженого ОСОБА_9 . За час відбування покарання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме у 2018, 2019, 2020, та 2 рази у 2022 році, одна з яких на даний час не скасована та не погашена, заохочення взагалі не застосовувалися.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишились рішення інших судів щодо відмови засудженому ОСОБА_9 з розгляду аналогічних питань.

В разі звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування за хворобою не буде досягнута мета призначеного покарання та його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які вважали апеляційні вимоги прокурора необґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

У відповідності з п.6 ч.1 ст.537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Положеннями ч.2 ст.84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно ст.152 КВК України, підставою звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

Судом першої інстанції під час розгляду клопотання встановлено, що також підтверджується матеріалами провадження, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.01.2017 року, що залишено без зміни згідно ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 27.06.2017 року, в кримінальному провадженні №0000125 (справа №737/900/16-к) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Засуджений ОСОБА_9 відбуває міру покарання з 08.04.2016 року, а в Державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» перебуває з 17.08.2017 року. По місцю відбування покарання засуджений характеризується негативно, на час розгляду клопотання судом першої інстанції має п`ять стягнень, два з яких не погашені.

Засуджений має ІІ групу інвалідності, тому на виробництві установи не працевлаштований. Неодноразово направлявся для лікування у зв`язку з виявленими захворюваннями до лікувальних закладів ДПтС України, а саме: до ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)», ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» та ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

ОСОБА_9 не завжди дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, не став на шлях виправлення у зв`язку з чим 14.07.2022 року йому відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення по відбуттю 2/3 призначеного покарання.

Також, раніше згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2020 року (справа №359/3865/18), залишеним без зміни ухвалою Київського апеляційного суду, при новому судовому розгляді, у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою відмовлено.

Крім того, згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 22.01.2021 року (справа №128/3130/20), залишеної без зміни ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14.12.2021 року, відмовлено також у задоволенні подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання за хворобою.

Підставою для відмови у задоволенні клопотання засудженого та подання начальника установи відбування покарання (профільного закладу по онкологічним захворюванням ДКВС України) стало те, що з висновку експертної комісії комісійних судово-медичних експертиз Київського міського клінічного бюро СМЕ №031-4-2020 та висновку від 16.11.2020 року №13 лікарсько-консультативної комісії Лікувального закладу при ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» (а.с. 296-297 особової справи, том 1), про медичний огляд засудженого, згідно якого встановлено наявність у ОСОБА_9 відповідного захворювання, яке є підставою для подання до суду відповідних матеріалів, однак з нього неможливо встановити чи перешкоджає виявлена хвороба відбуванню покарання у виді позбавлення волі та те, що подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Крім того, під час судових розглядів зазначеного питання відносно ОСОБА_9 також було встановлено наступне.

Державна установа «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб імені Л.В. Громашевського Національної академії медичних наук України», від 15.05.2018 № 184, зокрема керівництво зазначеної установи за згодою ОСОБА_9 повідомило, що останній перебуває на диспансерному обліку в ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМН України» з 15.02.2016 з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV (СД4<200кл/мкл). Кандидоз слизової ротової порожнини, рецидивуючий перебіг. Хронічний гепатит С, фаза реплікації (anti HCV+, РНК HCV+), помірного ступеню активності. Із 03.03.2016 року ОСОБА_9 постійно приймає антиретровірусну терапію (APT) за відповідною схемою, хворому проводяться необхідні лабораторні дослідження. Відповідно до пункту 1 розділу 2 Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (додатку 12 до вищевказаного Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі), інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СШД), IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4 < 200 кл/мкл), яка виявлена у ОСОБА_9 , відноситься до таких захворювань. Наявність даного тяжкого захворювання є підставою для ініціювання у рамках чинного законодавства перед судом питання про звільнення засудженого ОСОБА_9 від подальшого відбування покарання.

Згідно висновку комісії експертів від 17.08.2018 року (а.с. 164-184), при обстеженні пацієнта членами комісії експертів на підставі ухвали про призначення судово-медичної експертизи, у засудженого виявлено ВІЛ - інфекція, III клінічна стадія (СД4 № 5253 від 25.07.18р. - 20%, 437 кл.). Рецидивуючий кандидоз слизової оболонки порожнини рота. Хронічний вірусний гепатит С? (Ab-HCV-IgG-IgM виявлені). Астено-невротичний синдром. Генералізована лімфоаденопатія специфічного (ВІЛ) ґенезу. Інтоксикаційний синдром. Діарейний синдром. Хронічний холецистит, ст. нестійкої ремісії. Загальний стан здоров`я ОСОБА_9 на момент його огляду 24.07.2018 року може бути розцінений як задовільний, що не потребує негайного «…стаціонарного (чи іншого) лікування».

ОСОБА_9 рекомендовано: дообстеження для виключення активного туберкульозу за допомогою рентгенографії органів грудної порожнини, УЗД органів черевної порожнини або комп`ютерної томографії органів грудної та черевної порожнини, так як за даними скринінгової анкети випадок підозрілий на туберкульоз; для встановлення фази вірусного гепатиту С провести ПЛР крові РНК НСУ та фібросканування або еластографію печінки, за умови позитивного результату ПЛР; враховуючи можливий токсичний вплив EFV в схемі антиретровірусної терапії на центральну нервову систему, розглянути можливість заміни компонента EFV (Ефавіренз) на DTG (Долутегравір) або LPV/rtv (Алувіа).

У ОСОБА_9 на момент його огляду членами комісії експертів з урахуванням проведених лабораторних досліджень перебіг наявних у нього захворювань не підпадає «Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення судженого від подальшого відбування покарання» (додаток 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Міністерства та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572).

В матеріалах справи міститься висновок (а.с. 215 особової справи, том 1), спеціалізованої комісії Бучанської багатопрофільної лікарні №85 від 25.10.2018 року при Бучанській випраної колонії (№85) відповідно до якого у засудженого виявлено інфекцію вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, виражена імуносупресія (<200 кл/мкл) в анамнезі. Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Орофарінгеальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит «С» (anti HCV, позитивний), з помірною активністю. Хронічний панкреатит, фаза загострення. Хронічна герметична інфекція, асоційована HSV Ѕ, CMV, EBV, латентна фаза. Жовчо-камяна хвороба. Хронічний калькульозний холецистит, фаза нестійкої ремісії. Астено-депресивний синдром після перенесеної гострої стресової реакції. Сечосольовий діатез.

Консультований: лікар інфекціоніст від 11.10.2018 року: ВІЛ інфекція IV клінічна стадія, виражена імуносупресія (СД4<200 кл/мкл). Орофарінгеальний кандидоз, рецидивуючий перебіг. Хронічний вірусний гепатит «С» (PSR-HCV+). Приймає ВААРТ за схемою: тростіва. Лікар-хірург від 24.10.2018 року: хірургічної патології не виявлено. Отримує лікування: антиоксиданти, гепатопротектори, ферменти, протигрибкові препарати ВААРТ, спазмолітини, симптоматична терапія.

Висновок лікарсько-консультативної комісії: встановлений діагноз підпадає під «Перелік захворювань. Які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 1348/572 від 15.08.2014 року, зі змінами згідно пунктом 2.1.

На виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2019 року (справа №359/3865/18), експертна комісія комісійних судово-медичних експертиз Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, надали висновок експерта №031-4-2020, відповідно до якого засуджений з 27.01.2015 по 18.02.2015 в Головному військово-медичному клінічному центрі «ЛВКГ» МО України з діагнозом: «Хронічна вірусна інфекція В-23. III клінічна стадія. Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Орофарінгеальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит «С» (anti HСV позитивний), з незначною активністю. Хронічна герпетична інфекція, асоційована з вірусами HSV Ѕ, СМV, EВV. Латентна фаза. Жовчно-кам`яна хвороба. Хронічний калькульозний холецистит, фаза нестійкої ремісії». З 15.07.2015 по 23.07.2015 в Головному військово-медичному клінічному цетрі «ГВКГ» МО України з діагнозом: «Хронічна вірусна інфекція В-23. ІІІ клінічна стадія. Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Орофарінгеальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит «С» (anti HСV позитивний), з помірною активністю. Хронічний панкреатит, фаза загострення. Хронічна герпетична інфекція, асоційована з HSV Ѕ CMV EВV, латентна фаза. Жовчно-кам`яна хвороба. Хронічний калькульозний холецистит, фаза нестійкої ремісії. Астено-депресивний синдром після перенесеної гострої стресової реакції. Сечосольовий діатез». З 15.02.2016 по 18.02.2016 в поліклініці з діагнозом: «Інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія. Виражена імуносупресія (<200 кл/мкл). Кандидоз слизової роту, рецидив. Хронічний гепатит С. Сплсномегалія неясного генезу». З 21.09.2018 по 26.10.18 у МБПЛ при Бучанської виправної колонії №85 з діагнозом: «Інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія. Виражена імуносупресія (<200 кл/мкл) в анамнезі. Персистуюча генералізована лімфаденонагія. Орофарінгеальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит С (anti HСV позитивний), з помірною активністю. Хронічний панкреатит, фаза загострення. Хронічна герпетична інфекція. Жовчно-кам`яна хвороба. Хронічний калькульозний холецистит, фаза нестійкої ремісії. Сечосольовий діатез. Астено-депресивний синдром після перенесеної стресової реакції». 02.11.2018 КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» Броварської МР МСЕК ОСОБА_9 визнаний інвалідом другої групи з 30.10.2018 довічно по загальному захворюванню: «Інфекція вірусу людини (ВІЛ/СНІД), 4 (четверта) клінічна стадія. Виражена імуносупресія в анамнезі. Персистуюча генералізована лімфаденонагія. Орофарінгеальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит С (anti HСV позитивний), з помірною активністю. Хронічний панкреатит, фаза загострення. Хронічна гернстична інфекція. Жовчно-кам`яна хвороба. Хронічний калькульозний холецистит у фазі нестійкої ремісії. Астено депресивний синдром після перенесеної гострої стресової реакції. Сечосольовий діатез». 02.04.2019 при огляді в ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хворобі м. Л.В. Громашевського Національної Академії медичних наук України» у ОСОБА_9 встановлено: «ВІЛ-інфекція IV клінічна стадія. Виражена імуносупресія (С04-менше 200 кл). Персистуюча генералізована лімфоденанатія. Кандидоз слизової оболонки ротової порожнини, рецидивуючий перебіг. Хронічна герпетична інфекція, асоційована HSV Ѕ CMV, EBV латентна фаза. Хронічний вірусний гепатит С, фаза реплікації, з помірно вираженим цитолітичним синдромом. Гепатоспленомегалія. Хронічний панкреатит, ст. нестійкої ремісії. Хронічний геморой, зі стійкою тенденцією до кровотеч, випадіння прямої кишки. Органічне ураження головного мозку, змішаного (інтоксикаційного, судинного, травматичного, інфекційного) генезу, з вираженими змінами особистості, когнітивними зниженнями. Розлад адаптації з порушенням поведінки та уваги. Тривожно-депресивний синдром з суїцидальними тенденціями». 02.10.2019 лікарем-інфекціоністом як додаткове ускладнення основного захворювання, встановлений діагноз: «Саркома Капоши», що є останньою фазою інфекції вірусу імунодефіциту людини.

В медичній документації відображено значне погіршення стану ОСОБА_9 (онкологічне ускладнення, ускладнення у роботі шлунково-кишкового тракту у вигляді постійного випадіння фрагменту прямої кишки з кровотечами, порушеннями функції травлення, диспепсичним та больовим синдромом, тощо).

Враховуючи вищенаведене експертна комісія дійшла до висновку, що захворювання, встановлені у ОСОБА_9 , входять до наведених в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (Додаток 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (пункт 1 розділу VI). затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за №1348/5/572 від 15.08.2014), а саме пункт 2.1 даного переліку - інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД), IV клінічна стадія.

Як вбачається з ухвали Вінницького апеляційного суду від 14.12.2021 року, з наявного в матеріалах судової справи №128/3130/20 висновку лікарсько-консультативної комісії № 13 стосовно встановлення наявності підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою ОСОБА_9 йому діагностовано: ВІЛ-інфекція, кл.ст. IV, саркома Капоші, епідемічна форма, з ураженням шкіри тулуба та нижніх кінцівок, рецидивуючий орофарингеальний кандидоз, персистуюча генералізована лімфаденопатія, хронічний вірусний гепатит С з слабкою активністю загального процесу, хронічний панкреатит, хронічний калькульозний холецистит, інвалід ІІ (другої) групи. Згідно спільного наказу МОЗ та Мінюстом України п. ІІ за № 1348/5/572 від 15.08.2014 року, рішенням комісії визначено, що наявне захворювання у ОСОБА_9 входить до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за тяжкою хворобою.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови у задоволенні відповідних клопотань відносно ОСОБА_9 було відсутність відповідних висновків комісій та експертиз щодо неможливості засудженим продовжити відбування покарання у виді позбавлення волі і заключень з цього приводу про погіршення у цьому зв`язку його здоров`я та загроза такого відбування покарання життю останнього.

При цьому колегія суддів вважає вірними висновки суду, що жоден експерт немає правових підстав для такого висновку і самостійно чи в складі комісії експертів, судово-медичних експертів, визначати такі обставини та умови, а саме вплив покарання у виді позбавлення волі на стан здоров`я засудженого, можливість утримання останнього в умовах ізоляції від суспільства зважаючи на наявні захворювання, загрози життю останнього у випадку продовження відбування ним покарання.

В суді першої інстанції також було надано пояснення лікарем колонії, і як начальник медичної частини ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_10 . Філія ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області, лист від 28.09.2022 року №953Ф/КИ-22) як і раніше зазначив, що ОСОБА_9 перебуває на стаціонарному лікуванні у медичній частині установи з діагнозом Інфекція вірусу людини (ВІЛ/СНІД), четверта клінічна стадія, стійка тенденція до погіршення особистого стану та приєднання інших супутніх хвороб. 02.10.2019 року встановлено діагноз «Саркома Капоши». Станом на вересень 2022 року, стан ОСОБА_9 цілком відповідає наявним захворюванням, прогресивно погіршується та може бути розцінений як важкий. Можливості проведення будь-якої високоспеціалізованої компенсуючої терапії у медичній частині БВК №119 відсутні, надання вищеозначеного лікування можливе у спеціалізованих, профільних лікарнях, або у профільному інституті ім. Грамашевського, де до взяття під варту обліковувався та проходив лікування ОСОБА_9 .

В суді апеляційної інстанції було надано пояснення ОСОБА_7 , який є т.в.о. головного лікаря ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», який підтвердив наявні у ОСОБА_9 діагнози та зазначив про невиліковність наявних у нього хвороб.

Зважаючи на вказане, судом першої інстанції вірно встановлено, що захворювання виявлене у ОСОБА_9 є підставою для звернення до суду з клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, зважаючи на відповідний Перелік (пункт 2.1), що також підтверджується наявною в матеріалах провадження медичною документацією.

Крім того, обґрунтованими є також висновки суду першої інстанції щодо того, що відбувається погіршення стану здоров`я засудженого, кількість виявлених захворювань лише збільшується, про що свідчить наявна медична документація, висновки лікарських комісій та судово-медичних експертів, та може призвести до передчасної смерті засудженого.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції не було враховано належним чином тяжкість вчиненого засудженим злочину, його поведінку під час відбування покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, а також чи не ухилявся він від призначеного лікування, є на думку колегії суддів необґрунтованими.

Адже, як вбачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку, особі обвинуваченого.

Суд першої інстанції врахував, що засуджений ОСОБА_9 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на час розгляду даного клопотання відбув 2/3 строку покарання. Він має стягнення. При цьому суд вказав, що зміна його характеристики з позитивної на негативну викликана захворюванням та неможливістю отримання ним адекватного та ефективного лікування, а подальше відбування покарання засудженим може призвести до летальних наслідків. Крім того, суд першої інстанції також вказав, що відсутність працевлаштування засудженого в установі відбування покарання є наслідком наявності у нього інвалідності ІІ групи.

Такі висновки суду є цілком обґрунтованими та не спростовані прокурором в його апеляційній скарзі чи під час апеляційного розгляду.

Крім того, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, що починаючи з 2018 року станом на жовтень 2022 року, стан здоров`я засудженого лише погіршився, незважаючи на лікування в установах ДКВС України, в тому числі за профілем захворювання ОСОБА_9 (онкологія). При цьому керівництво саме профільного закладу лікування ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» подавало клопотання про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання за хворобою, чим підтвердило факт неможливості надання відповідного лікування у даній установі.

Обставини, які б свідчити про ухилення засудженого ОСОБА_9 від призначеного лікування, судом не встановлено.

Таким чином, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_9 від покарання за хворобою.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 -залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року, якою звільнено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року за ч.1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі, - від подальшого відбування покарання на невідбуту частину призначеного покарання, за хворобою (п.2.1 Переліку захворювання, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572) - без змін.

Головуючий :

Судді :