Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №287/749/20
провадження №1-кп/279/126/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в колегіальному складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з секретарем ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (дистанційно), обвинувачених ОСОБА_8 , (дистанційно), ОСОБА_9 (дистанційно), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000012 від 15.01.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Застугна Васильківського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, згідно ст.89 КК України несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської
області, громадянина України, з середньою спеціальною
освітою, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за
адресою:
АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 07.01.2020 спільно знаходилися за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні розпивали алкогольні напої.

Цього ж дня, близько 20.00 години до вказаного будинку, з метою продажу монет, прийшов ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на той час перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Під час спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодились придбати у ОСОБА_10 українські монети номіналом 1 та 2 копійки у кількості 79 штук, 2001 - 2009 років випуску та ОСОБА_9 передав останньому грошові кошти у сумі 30 гривень. В подальшому ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_9 придбати в нього медалі у кількості 5-6 штук Другої Світової війни, які були в ОСОБА_10 при собі.

В свою чергу, ОСОБА_9 погодився придбати у ОСОБА_10 вказані медалі та передав останньому грошові кошти в сумі 1800 гривень.

В ході обговорення вартості продажу медалей, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 з корисливих мотивів та нападі з метою заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямованого на заволодіння майном, ОСОБА_8 наздогнав останнього на порозі будинку та металевою фомкою наніс один удар в область потилиці ОСОБА_10 , внаслідок отриманого удару останній не втримався на ногах та впав на землю обличчям донизу. Після цього, ОСОБА_8 , перевернув ОСОБА_10 на спину та наніс ще декілька ударів вказаною металевою фомкою в лобну частину голови та застосовуючи фізичну силу, почав відтягувати останнього, тримаючи під руки, в напрямку господарського приміщення сараю, що знаходиться на території вказаного домоволодіння.

В цей час ОСОБА_9 вийшов з приміщення веранди на вулицю та помітив як ОСОБА_8 , безпосередній виконавець злочину, завдає одного удару металевою фомкою в область лобної ділянки голови ОСОБА_10 та чітко усвідомлюючи протиправний зміст дій ОСОБА_8 , з метою приховування умисного вбивства, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 потягли ОСОБА_10 до підсобного приміщення.

Таким чином ОСОБА_9 своїми конклюдентними діями вступив у попередню мовчазну злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, та у нападі з метою заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) спрямованого на заволодіння майном.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 пішов до приміщення веранди, де взяв викрутку, повернувшись до підсобного приміщення приклав викрутку до грудної клітини ОСОБА_10 , а саме в область серця, та здійснив декілька ударів рукою по руків`ю викрутки таким чином, що металева частина викрутки проникла в грудну клітину останнього. В подальшому ОСОБА_8 вважаючи, що не влучив викруткою в серце ОСОБА_10 , дістав викрутку з грудної клітини останнього та завдав один удар в ліве око з метою ушкодження головного мозку з метою безперечного позбавлення життя ОСОБА_10 . Увесь цей час ОСОБА_9 перебував поруч з ОСОБА_8 та спостерігав за діями останнього, жодним чином не заважаючи його діям, усвідомлюючи, що сприяє в умисному позбавленні життя ОСОБА_10 та спостерігаючи за навколишньою обстановкою, щоб у разі загрози бути викритими під час вчинення правопорушення повідомити ОСОБА_8 про небезпеку.

З метою приховання слідів вчинення злочину, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб та у нападі з метою заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямованого на заволодіння майном, виконавець злочину ОСОБА_8 та пособник злочину ОСОБА_9 перенесли тіло ОСОБА_10 та сховали його в підсобному приміщенні.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , по черзі обшукали одяг ОСОБА_10 , та умисно заволоділи майном потерпілого, а саме грошовими коштами в сумі 1830 гривень, якими у подальшому спільно розпорядились на власний розсуд.

В подальшому, з метою приховання події злочину та слідів його вчинення ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 змили сліди крові потерпілого, які залишались на території подвір`я домоволодіння, спалили одяг, в якому знаходились на час вчинення злочину, помили знаряддя вчинення злочину та закопали труп ОСОБА_10 в приміщенні вказаного сараю.

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою приховування умисного вбивства ОСОБА_10 , а саме 11.01.2020 придбали в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований по АДРЕСА_4 , п`ять мішків цементу та підготували усе необхідне для залиття бетоном підлоги підсобного приміщення, де перед цим закопали труп ОСОБА_10 ..

Смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми з численними уламковими та лінійними переломами кісток склепіння черепу з крововиливами під м`які оболонки головного мозку та одиночним проникаючим в порожнину черепу колотим пораненням лівої очниці з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку.

Такі дії ОСОБА_8 , які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.27, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, дії, які виразились у нападі з метою заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямованого на заволодіння майном із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень кваліфіковано як злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України.

Вищевказані дії ОСОБА_9 , які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, умисні дії, які виразились у нападі з метою заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямованого на заволодіння майном із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, кваліфіковано як злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України.

Під час судового розгляду, за результатами дослідження всіх наданих доказів та їх сукупного аналізу, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 07.01.2020 року знаходився за місцем свого проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні розпивав алкогольні напої з обвинуваченим ОСОБА_9 , якого запросив погостювати на новорічні свята.

Цього ж дня, близько 20.00 години до вказаного будинку прийшов ОСОБА_10 , щоб запропонувати придбати в нього монети та медалі.

ОСОБА_9 погодився придбати у ОСОБА_10 монети та передав останньому грошові кошти у сумі 30 гривень, а в подальшому і медалі та передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1800 гривень.

Під час обговорення вартості медалей, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, який продовжився під час того, як ОСОБА_10 залишив приміщення будинку родини ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 супроводжував його. Залишаючи будинок ОСОБА_8 , ОСОБА_10 висловив погрозу, яка була сприйнята ОСОБА_8 як погроза фізичної розправи з ним знайомими ОСОБА_10 за його попередню поведінку.

Вказана висловлена ОСОБА_10 погроза призвела до того, що у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_10 , реалізовуючи який ОСОБА_8 у веранді свого будинку взяв металевий цвяходер, наздогнав ОСОБА_10 за порогом будинку та вказаним цвяходером наніс один удар в область потилиці ОСОБА_10 , внаслідок якого останній не втримався на ногах та впав на землю обличчям донизу. Після цього, ОСОБА_8 перевернув ОСОБА_10 на спину та наніс ще декілька ударів вказаним металевим цвяходером в лобну частину голови, вважаючи, що вбив останнього.

В цей момент з приміщення веранди будинку на вулицю вийшов ОСОБА_9 , який став очевидцем того, як ОСОБА_8 завдає удари металевим цвяходером в область голови ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_8 щодо вбивства ОСОБА_10 ..

Після вчинення дій, які ОСОБА_8 вважав достатніми для спричинення ОСОБА_10 смерті, з метою приховання тіла потерпілого від сторонніх осіб, ОСОБА_8 , почав відтягувати тіло ОСОБА_10 до господарського приміщення сараю, яке знаходиться на території вказаного домоволодіння, та звернувся до ОСОБА_9 з проханням надати йому допомогу в транспортуванні тіла потерпілого.

ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про намір ОСОБА_8 вбивства ОСОБА_10 та заздалегідь не пообіцявши тому приховати сліди вчиненого кримінального правопорушення або іншим чином його приховати, надав ОСОБА_8 допомогу в переміщенні тіла ОСОБА_10 до приміщення сараю як місця, де воно не мало бути виявлено сторонніми особами, після чого повернувся до будинку.

Залишаючись біля тіла потерпілого, ОСОБА_8 виявив, що ОСОБА_10 подає ознаки життя, тому з метою доведення свого злочинного наміру на вбивство до кінця, пішов до приміщення веранди, де взяв викрутку, повернувшись до підсобного приміщення приклав викрутку до грудної клітини ОСОБА_10 в області серця та здійснив декілька ударів рукою по руків`ю викрутки таким чином, що металева частина викрутки проникла в грудну клітину останнього, після чого дістав викрутку з грудної клітини потерпілого та завдав один удар в ліве око з метою ушкодження головного мозку для остаточного позбавлення того життя та умисно вбив ОСОБА_10 , спричинивши йому смерть, яка настала від відкритої черепно-мозкової травми з численними уламковими та лінійними переломами кісток склепіння черепу з крововиливами під м`які оболонки головного мозку та одиночним проникаючим в порожнину черепу колотим пораненням лівої очниці з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку.

Після вбивства ОСОБА_10 ОСОБА_8 обшукав одяг ОСОБА_10 , в його кишенях виявив грошові кошти в сумі 1830 гривень, якими таємно заволодів та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В подальшому, ОСОБА_8 з метою приховання події злочину та слідів його вчинення змив кров потерпілого, яка залишались на покритті подвір`я домоволодіння, та разом з ОСОБА_9 в наступні після вбивства три доби в приміщенні сараю по черзі копали яму, в якій захоронили труп ОСОБА_10 , таким чином приховавши подію та сліди вчинення злочину.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст.115 ч.1 КК України; своїми умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.185 ч.1 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст.396 ч.1 КК України.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинувачених, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вбивстві ОСОБА_11 та заволодінні його майном визнав. Дав показання про те, що подія мала місце 8.01.2020 р. До нього в будинок прийшов ОСОБА_12 , приніс товар на продаж, бо ОСОБА_13 домовлявся про придбання монет. Він з ОСОБА_14 сиділи за столом. ОСОБА_11 пропонував придбати в нього монети та медалі приблизно за 4000 грн.. Він втрутився в їх розмову, через що між ним та ОСОБА_15 виникла суперечка. ОСОБА_16 придбав монети. Конфлікт продовжився і він вирішив провести ОСОБА_17 з будинку. Коли вони виходили з будинку, то той погрожував йому, що прийдуть якість особи та розберуться з ним. Через такі погрози він запанікував, а коли вони вийшли з веранди, то він монтировкою наніс ОСОБА_18 удар ззаду по голові, той впав, він його перевернув та наніс ще 1-2 удари монтировкою по голові. Чи був після цього ОСОБА_11 ще, живим не знає. Підхопив його під руки та став тягнути до сараю. В цей момент з будинку вийшов ОСОБА_16 , побачив це та допоміг затягнути тіло ОСОБА_18 в сарай. Чи просив він ОСОБА_19 про допомогу, не пам`ятає. Коли затягнути тіло в літню кухню, поклали на підлогу. Він почув якийсь звук, схожий на храп, тому взяв на веранді викрутку, повернувся та загнав її правою рукою в область серця, а потім в ліве око. Викрутку забрав. В цей час ОСОБА_16 вже повернувся в будинок. Як він брав викрутку ОСОБА_16 не бачив, про свої наміри його не повідомляв. Він повернувся в будинок, на веранді взяв засіб з хлором, залив пляму крові на подвір`ї. Став думати, куди заховати тіло та вирішив закопати його в літній кухні. Гроші з кишені одягу ОСОБА_18 забрав на наступний день, витратив на власні потреби. Не знає, чи бачив ОСОБА_16 , коли він обшукував одяг, однак поряд з ним його не було, про заволодіння грішми не домовлялись та не обговорювали, намір в нього виник спонтанно. Все сталось через його конфлікт з ОСОБА_18 . Між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 конфлікту не було. Тіло закопали разом з ОСОБА_20 10 січня. Яму копали декілька днів, так, щоб ніхто не бачив. Цемент придбали до події 06 січня, купувати їздили дружина та ОСОБА_16 . Перший удар ОСОБА_18 наніс , бо він йому погрожував, хотів його зупинити. Думав, що він мертвий, однак, коли почув храп, то зрозумів, що той же живий, тому наніс йому удари викруткою. Про вчинене жалкує, свою вину визнає, усвідомлює тяжкість вчиненого, вбивство не планував та таких наслідків не бажав, діяв спонтанно, піддавшись паніці через висловлену потерпілим погрозу розправи.

Під час досудового слідства обставини вчиненого ОСОБА_8 відтворив під час проведення з ним на місці злочину слідчого експерименту, що зафіксовано в протоколі вказаної слідчої дії, відображена інформація в якому співпадає з показаннями, даними ОСОБА_8 під час судового розгляду.

Надані ОСОБА_8 показання, які є аналогічними тим, що він давав під час досудового слідства, підтверджують, що намір вчинити вбивство ОСОБА_10 не був спланованим, виник раптово та не був обумовлений наміром заволодіти майном потерпілого. Домовленості з ОСОБА_14 , ні попередньої, ні такої, що виникла під час спричинення потерпілому ушкоджень, спрямованої на вбивство ОСОБА_10 не мав, про свої наміри того не повідомляв. ОСОБА_9 був залучений ним для надання допомоги в приховуванні трупа вже після вбивства, будь-яких дій, які б сприяли досягненню злочинної мети, той не вчиняв, таких пропозицій чи прохань ОСОБА_9 він не висловлював, діяв на власний розсуд з метою досягнення задуманого.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вбивстві ОСОБА_17 та заволодінні його коштами не визнав. Дав показання про те, що працював разом з ОСОБА_21 , який запросив його на новорічні свята до себе в гості в смт.Білокоровичі, пропонував похрестити його сина. До ОСОБА_22 прийшов знайомий на прізвисько « ОСОБА_23 », з яким він домовився про придбання монет. 07 січня в вечірній час « ОСОБА_23 » привів ОСОБА_11 , в якого були монети, які купив в нього десь за 150 грн., той сказав, що ще є медалі, які приніс. Він пропонував йому прийти наступного дня. Під час торгів у ОСОБА_11 з ОСОБА_24 виникла сварка. Домовились про продаж медалей за 1800-2000 грн.. ОСОБА_11 ще посидів та пішов додому. Слідом за ним вийшов ОСОБА_24 , який був відсутній хвилин 5. В будинку залишились він, дружина ОСОБА_24 та троє їх дітей. Він вийшов на вулицю та побачив, що ОСОБА_11 лежав на спині метрів за 3 від дверей, а ОСОБА_24 наносив йому удар в область голови цвяходером. Він не встиг цьому запобігти. Після удару бачив кров. ОСОБА_11 після удару захропів, ознак життя більше не подавав, думає, що на той момент він був мертвим. ОСОБА_24 став його тягнути та просити його допомогти. Він допоміг затягнути тіло до приміщення, ОСОБА_24 тягнув за ноги, а він за тулуб. Злякався та втік в будинок, де були члени сім`ї ОСОБА_24 . Коли знову повернувся, то побачив, як ОСОБА_24 витягнув з голови ОСОБА_11 викрутку та наніс удар в область серця. Він знову пішов в будинок. Куди ділись цвяходер та викрутка, не знає. На подвір`ї була кров, яку ОСОБА_24 змив, він бачив, як той підсвічував собі телефоном. Коли ОСОБА_24 повернувся, то він бачив в нього якісь гроші. Серед ночі 08.01 ОСОБА_24 його розбудив, розповідав про службу. Він в нього запитав, навіщо той вдарив цвяходером та штрикав викруткою, на що ОСОБА_24 сказав, щоб напевно. Наступного дня стали обговорювати, як позбутися тіла. Вирішили закопати його в підсобному приміщенні та залити цементом. Яму копали вдвох по-черзі. Він допомагав, бо боявся, що з ним буде те ж, що і з ОСОБА_11 . Закопували також вдвох. Десь на 4-ий день домовились з сусідом, щоб поїхати за цементом. Поїхали сусід, він та дружина ОСОБА_24 . На той час труп вже було закопано. Приходили родичі вбитого, шукали його. Через тиждень з власної ініціативи розповів працівникам поліції про подію, на слідчому експерименті показував та давав такі ж показання. Про заволодіння коштами з ОСОБА_24 не домовлялись, при обшуку одягу вбитого присутнім не був, за навколишньою обстановкою не стежив, членам сім`ї ОСОБА_24 про подію не розповідав, чи бачили вони щось, не знає. Зупинити чи припинити дії ОСОБА_24 не міг. Про вчинене жалкує, кається готовий понести покарання за вчинене.

Під час досудового слідства відомі обставини вчиненого ОСОБА_21 вбивства ОСОБА_9 відтворив під час проведення з ним на місці злочину слідчого експерименту, що зафіксовано в протоколі вказаної слідчої дії, відображена інформація в якому співпадає з показаннями, даними ОСОБА_14 під час судового розгляду.

Такі показання ОСОБА_9 , які узгоджуються з показаннями ОСОБА_8 , спростовують доводи обвинувачення щодо існування домовленості між обвинуваченими та спільності їх дій, спрямованих на позбавлення ОСОБА_10 життя. Роль ОСОБА_9 полягала в заздалегідь не обіцяній допомозі ОСОБА_8 в приховуванні трупа ОСОБА_10 ..

Потерпіла ОСОБА_25 дала показання про те, що ОСОБА_10 був її дядьком, одиноким. Напередодні зникнення повідомив, що хлопці цікавляться монетами та 07 січня кудись їх поніс. До 14 січня його не було. 14.01 почали шукати, дізнались, що він ходив до ОСОБА_24 . Вона розпитувала ОСОБА_24 . Той сказав, що він в нього був, дали грошей та пішов. Про зникнення дядька повідомила до поліції. Ходили до ОСОБА_24 , де був і ОСОБА_26 . Ті вбивство заперечували. Їх забрали до поліції. Наступного дня шукали по селищу, знайшли пісок, виявили сліди. Син пригрозив, тоді ОСОБА_24 викликав дільничного за зізнався. Показував, де закопали тіло. ОСОБА_11 знав лише ОСОБА_24 , ОСОБА_26 не знав.

Свідок ОСОБА_27 (дружина ОСОБА_8 ) свідчила про те, що свідком події безпосередньо не була. З дітьми знаходилась в будинку, де був і ОСОБА_13 , який приїхав з чоловіком на свята. До них в будинок прийшов чоловік ромської національності на ім`я ОСОБА_18 . Чоловіки спілкувались на кухні, вживали спиртне. В їх розмову не вникала, конфлікту між тим чоловіком і ОСОБА_26 не було. Той ОСОБА_18 та її чоловік вийшли і більше його вона не бачила. Чоловік повернувся до будинку. Вона з ним почала про щось сперечатись. Чоловік повідомив, що когось вбив, чи побив, чи прибив. ОСОБА_16 вийшов з іншої кімнати в кухню. Потім вони разом вийшли на вулицю, були відсутні хвилин 10-15. Вона готувала на кухні, про те, що вони робили на вулиці, не з`ясовувала, подальших подій не пам`ятає, чи щось брали в будинку, не бачила. Цемент придбали до вбивства, бо збирались роботи ремонт в літній кухні. Їздили вона, ОСОБА_16 та водій. Труп не бачила, куди його поділи, не знає. Діти знаходились в будинку і нічого не бачили. З циганом чоловік виходив без ОСОБА_19 , був відсутній хвилин 5-10. ОСОБА_16 вийшов з ним після того, як той сказав, що когось вбив (побив, прибив).

Про відомі їй обставини вбивства свідок повідомила під час проведення з нею слідчого експерименту, що зафіксовано в протоколі від 16.01.2020 року, під час якого свідок повідомила, що ОСОБА_28 пішов слідом за ОСОБА_15 , а повернувшись повідомив, що вбив того монтіровкою та викруткою, після чого з ОСОБА_14 вони почали радитись, куди подіти труп, та вирішили закопати його в сараї.

Вказаний свідок очевидцем вбивства не була, однак її показання підтверджують відсутність спільності та узгодженості дій обвинувачених відносно вбивства ОСОБА_10 ..

Свідок ОСОБА_29 дав показання про те, що має автомобіль, по-сусідству знімає будинок ОСОБА_24 . В нього у гостях був ОСОБА_26 . До ОСОБА_30 просив його купити 5 мішків цементу на ремонт підлоги в кухні, бо хочуть виїздити. Він підвіз ОСОБА_18 та його дружину, які купили цемент, завантажили.

Свідок ОСОБА_31 дав показання про те, що торгує будматеріалами. Його магазин працював 01-07 січня. Пам`ятає, що чоловік та жінка купували цемент. Точну дату не пам`ятає.

Клопотань про допит інших свідків заявлено не було.

Письмовими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вбивстві ОСОБА_10 та заволодінні його майнам, приховування вчиненого ОСОБА_21 вбивства ОСОБА_14 є наступні:

- протокол обшуку від 15.01.2020 року, в якому зафіксовано виявлення на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в підсобному приміщенні трупа ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, в приміщенні веранди будинку металевої фомки, викрутки, що зафіксовано в ілюстрованій таблиці до протоколу;

- протокол огляду від 16.01.2020 року, в якому зафіксовано виявлення та вилучення на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , лопати, монет, зроблено зішкріб з покриття двору;

- протокол слідчого експерименту від 16.01.2020 року, в якому зафіксовано відтворення ОСОБА_21 обставин вбивства ОСОБА_10 ;

- протокол слідчого експерименту від 16.01.2020 року, в якому зафіксовано відтворення свідком ОСОБА_27 відомих їй обставин вбивства та приховування трупа ОСОБА_10 ;

- протокол слідчого експерименту від 16.01.2020 року, в якому зафіксовано відтворення ОСОБА_14 відомих йому обставин вбивства ОСОБА_10 та приховування його трупа;

- протокол про результати аудіо-відео контролю від 09.04.2020 року, в якому зафіксовано розмову ОСОБА_8 , в якій він повідомив, що вбивство сталось не з корисливого мотиву (не через гроші), а через неприязнь ОСОБА_8 до ОСОБА_10 , яка виникла під час їх спілкування;

Висновком експерта №6 від 25.03.2020 року підтверджено, що смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми з численними уламковими та лінійними переломами кісток склепіння черепу з крововиливами під м`які оболонки головного мозку та одиночним проникаючим в порожнину черепу колотим пораненням лівої очниці з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку. На трупі були виявлені і інші тілесні ушкодження, які в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають, в обвинувачені не зазначені.

Висновком експерта №9 від 25.03.2020 року підтверджено, що виявлені на трупі ОСОБА_10 ушкодження могли утворитись при обставинах, повідомлених обвинуваченими під час проведення з ними слідчих експериментів.

Висновком експерта №10/12 від 12.03.2020 року підтверджено, що крові ОСОБА_10 на одязі ОСОБА_9 , який в нього було вилучено під час затримання, виявлено не було.

Висновком експерта №9-МК від 31.03.2020 р. підтверджено можливість утворення виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень вилученими з домоволодіння ОСОБА_8 цвяходером та викруткою.

Висновком експерта №10/10 від 10.03.2020 підтверджено наявність у зішкрібі землі, що був вилучений з подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , крові, походження якої можливо від ОСОБА_10 ..

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №65-2020 від 25.02.2020 під час вчинення інкримінованих дій ОСОБА_8 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, в тимчасових хворобливих станах не перебував. Експертам повідомив, що до вчинення злочину його спонукала поведінка потерпілого.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №64-2020 від 25.02.2020 під час вчинення інкримінованих дій ОСОБА_9 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, в тимчасових хворобливих станах не перебував. Експертам повідомив, що поміг закопати труп, бо боявся, щоб ОСОБА_18 йому нічого не зробив.

Зауважень щодо належності та допустимості вищевказаних доказів стороною захисту обвинувачених не заявлено.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинувачених до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 в кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.115 ч.1, 185 ч.1 КК України, винуватість ОСОБА_9 в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.396 ч.1 КК України, та його непричетність до вчинення вбивства ОСОБА_10 та заволодіння його майном.

Висновки щодо саме такої правової кваліфікації дій обвинувачених судом зроблено, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 ч.2 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.284,ч.1,п.1-2; 373,ч.1,п.1-3 КПК України у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, ухвалюється виправдувальний вирок.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 було кваліфіковано за ч.2 ст.27 п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України, дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.5 ст.27 п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України, при цьому в обвинувальному акті їх дії виписані як такі, що вчинені в якості співвиконавців в співучасті.

Вбивство ОСОБА_10 та заволодіння його майном було вчинено в умовах неочевидності, про наміри, мотиви та мету вбивства свідчать лише показання обвинувачених. Саме з них суд і виходить, даючи юридичну оцінку діям обвинувачених.

Позиція суду щодо кваліфікації дій підсудних вищевказаним чином ґрунтується на сталих правових позиціях, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я» (п.3,10,16,20), відповідно до яких,

- у разі, коли до кримінальної відповідальності притягнуто кількох осіб, які діяли спільно з умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого чи заподіяння шкоди його здоров`ю, належить з`ясовувати і зазначати у вироку характер їхніх дій, ступінь участі у вчиненні злочину кожної з них. Дії осіб, які

безпосередньо брали участь у позбавленні життя потерпілого або заподіянні шкоди його здоров`ю, потрібно кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за умисне вбивство чи умисне заподіяння шкоди здоров`ю, а дії організаторів, підбурювачів і пособників, які не були співвиконавцями злочинів, -

за тими ж статтями з посиланням на відповідну частину ст.27 КК (п.3);

- за п.6 ч.2 ст.115 КК як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи

зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди, при цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, вимагання, незаконного заволодіння транспортним засобом дії винного кваліфікуються за п.6 ч.2 ст.115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння

майном (ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.262, ч.3 ст.308, ч.3 ст. 312, ч. 3 ст.313, ч. 3 ст. 289 КК). Якщо умисел на заволодіння майном виник у винного після

вбивства, вчиненого з інших мотивів, кваліфікація його дій за п.6 ч.2 ст.115 КК виключається (п.10);

- вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст.115 КК умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання, за цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть

потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою

приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення постереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо (п.16);

- умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК (п.20),

та в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику в справах про злочини проти власності», відповідно до яких злочин проти власності визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину. Відповідно до статті 26 КК співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину. Тому в разі, коли із групи осіб, які вчинили злочин, лише одна особа є суб`єктом злочину, а решта осіб унаслідок неосудності або у зв`язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, чи з інших підстав не можуть бути суб`єктами злочину, дії винної особи, яка за таких обставин притягується до кримінальної відповідальності, не можна розглядати як вчинення злочину групою осіб. Дії особи, яка безпосередньо не брала участі у вчиненні злочину, але порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину, належить кваліфікувати як співучасть у скоєному у формі пособництва з посиланням на частину п`яту статті 27 КК (п.24).

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку про те, що обвинуваченням не доведено, що мотивом вчинення ОСОБА_21 вбивства ОСОБА_10 був корисливий мотив, а саме намір заволодіти отриманими потерпілим від продажу ОСОБА_9 майна коштами в сумі 1830 грн..

Як встановлено судом, намір вчинити вбивство ОСОБА_10 у ОСОБА_8 виник на ґрунті раптово виниклої неприязні через поведінку потерпілого під час обговорення вартості продажу ОСОБА_9 медалей, через що між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_10 висловив ОСОБА_8 погрозу можливої фізичної розправи, що викликало у ОСОБА_8 раптовий гнів та сформувало намір застосувати до потерілого фізичне насильство, який він реалізував, проводжаючи ОСОБА_10 зі свого будинку, не повідомляючи про свої наміри ОСОБА_9 та діючи на власний розсуд, в тому числі і обираючи знаряддя вбивства, місце та спосіб вбивства.

Намір заволодіти майном вбитого ОСОБА_10 у ОСОБА_8 виник через певний проміжок часу після вбивства, під час того, як він обшукував одяг трупа перед його захороненням.

Доказів того, що ОСОБА_9 був співучасником чи пособником вказаної події або скористався її результатами, обвинуваченням не представлено.

Оскільки обвинуваченням не доведено, що дії ОСОБА_8 були розпочаті як розбійний напад на ОСОБА_10 , що його мотивом був саме корисливий, який виник до початку або під час вбивства, то кваліфікація дій за ст.187 ч.4 КК України та відповідно і ст.115 ч.2 п.6 КК України виключаються.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не представлено належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_9 був обізнаний про намір ОСОБА_8 вчинити вбивство ОСОБА_10 , вони заздалегідь домовилися про спільне виконання будь-яких дії, спрямованих на заподіяння смерті ОСОБА_10 , будучи об`єднаним з ОСОБА_21 єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконав хоча б частину того обсягу дій, які вони вважали необхідним для реалізації цього умислу, а саме: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан або долав опір потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті, або усував перешкоди, що заважали заподіяти потерпілому смерть, або надавав конкретну допомогу під час учинення вбивства, або вів спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо, кваліфікація дій за ст.115 ч.2 п.12 КК України виключається.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскільки причетність ОСОБА_9 до вчинення вбивства ОСОБА_10 та заволодіння його майном у будь-якій формі (напад, відкрите, таємне) представленими суду доказами не доведена, він підлягає визнанню невинуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ст.27 ч.5 115 ч.2 п.6,12, 187 ч.4 КК України, та виправданню.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 в вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України та кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

Дії ОСОБА_9 , які виразились в тому, що він, заздалегідь не обіцяючи, допомагав ОСОБА_8 , будучи обізнаним про те, що той вчинив вбивство ОСОБА_10 , що є особливо тяжким злочином, приховати труп останнього (переносив, копав яму, закопував) становлять склад злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України. Така кваліфікація дій ОСОБА_9 не погіршує його становища та не виходить за межі пред`явленого обвинувачення, оскільки фактичні обставини дій ОСОБА_9 були викладені в пред`явленому йому обвинуваченні, однак їм була надана інша юридична оцінка та відповідно інша правова кваліфікація.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є його каяття у вчиненому, сприяння в розкритті кримінальних правопорушень. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Як особа ОСОБА_8 працездатного віку, по місцю проживання характеризується задовільно, має родину, на утриманні та вихованні двох малолітніх дітей, на спеціалізованих обліках не перебуває, притягувався до кримінальної відповідальності, попередні судимості погашені .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є його каяття у вчиненому, сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння

Як особа ОСОБА_9 працездатного віку, по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_21 кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, наслідок якого стала смерть людини, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом?якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає, що його виправлення не можливо без відбування покарання.

Тому вид та розмір покарання обирається в межах санкцій частин статей законів, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначається за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_14 кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом?якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає, що його виправлення не можливо без відбування покарання.

Тому вид та розмір покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що до ОСОБА_9 було застосовано попереднє ув`язнення, то строк такого попереднього ув`язнення (з 17.01.2020 року по 27.01.2022 року, що становить 2 роки 10 днів) відповідно до положень ст.72 ч.5 КК України зараховується як відбуте покарання.

Доля речових доказів вирішується відповідно до положень ст.100 ч.9 КПК України, судові витрати за проведення експертиз стягуються з обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки саме ним були вчинені ті кримінальні правопорушення, з метою розкриття яких були призначені та проведені судові експертизи.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_8 , відповідно до положень ст.377,ч.1 КПК України до набрання вироком законної сили залишається незмінним. В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року в справі «Чанєв проти України»), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою в межах двомісячного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.1, 185 ч.1 КК України, і призначити йому покарання за ст.115 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на дев`ять років, за ст.185 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Строк відбування ОСОБА_21 покарання обчислювати з 17 січня 2020 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, але не пізніше ніж до 04.01.2023 року, залишити попередній тримання під вартою.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.27 ч.5 115 ч.2 п.6,12, 187 ч.4 КК України, та виправдати.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Зарахувати як відбуте ОСОБА_14 покарання відповідно до ст.72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення в період з 17 січня 2020 по 27 січня 2022 року та вважати призначене покарання відбутим.

Речові докази одяг, вилучений у ОСОБА_8 , повернути ОСОБА_8 , одяг, мобільний телефон, грошові кошти в сумі 200 грн., вилучені у ОСОБА_9 , повернути ОСОБА_9 , одяг, вилучений під час огляду трупа ОСОБА_10 , цвяходер, викрутку знищити, флеш-карти та диск залишити в матеріалах провадження.

Арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м.Житомир від 17.01.2020 р., 20.01.2020 р., 21.01.2020 р., скасувати.

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 24065,88 гривень стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_21 - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3