Справа № 373/38/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В ході судового засідання прокурор заявив клопотання, в якому просив продовжити обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання послався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні не зменшились, є актуальними, а тому існує потреба у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

Представник потерпілої клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою підтримав.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважав що ризики, на які посилається прокурор є недоведеними та просив застосувати відносно підзахисного більш м`який запобіжний захід, зокрема, у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту.

Обвинувачений проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував, водночас погодився з думкою захисника про можливість застосування щодо нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, а також представника потерпілої, суд дійшов наступного висновку.

До обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25.11.2022 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб до 21.01.2023 включно.

20.02.2023 ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області продовжено щодо ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 20.03.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд перевіряє наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати а потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який законом про кримінальну відповідальність передбачено у виді позбавлення волі до 10 років.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини суворість передбаченого покарання хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, однак відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, а тому даний ризик слід оцінювати з урахуванням низки факторів, які можуть підтвердити його існування.

Оцінюючи наявність ризику переховування, судом враховано, що обвинувачений має місце проживання та реєстрації, одружений, є військовослужбовцем ЗСУ, однак є громадянином Республіки Казахстану і наведена обставина разом з покаранням, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення суттєво підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Разом з тим, наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на переконання суду, а ні у клопотанні, а ні в судовому засіданні прокурором не доведена.

Таким чином, у кримінальному провадженні залишаються актуальним заявленй прокурором ризик переховування обвинуваченим від суду Станом на даний час такий, існуючий у кримінальному провадженні ризик не зменшився, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Виключність підстав для такого рішення є доведеною.

Підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні і зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого відсутні, а тому доводи захисника про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту, слід визнати непереконливими.

Отже, суд вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі викладеного, суд погоджується з доводами прокурора про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та вважає, що його слід задовольнити, оскільки прокурор довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_4 на свободу.

Враховуючи викладене а також те, що 20.03.2023 спливає строк дії запобіжного заходу, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 314-316, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 14 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1