Справа № 344/1271/22
Провадження № 1-кп/344/385/23
У Х В А Л А

16 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши під час судового засідання матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

12.03.2023року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 181 КПК України. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , до якого слідчим суддею, а в подальшому судом застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перебуває у ДУ «Івано-Франківська УВП» 02.09.2021року, тобто понад 18 місяців. 02.02.23року, в судовому засіданні ухвалою міського суду щодо нього в черговий раз продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 02.04.2023року. За останній час перебування під вартою ОСОБА_4 неодноразово звертався в медчастину СІЗО №12 зі скаргами на болі горла та незадовільний стан здоров`я. Останні три місяці стан його здоров`я суттєво погіршився. 22.02.23року ОСОБА_4 був консультований лікарем-онкологом КНП «Прикарпатський клінічний онкологічний центр ІФ облради» За результатом біопсії та гістологічного дослідження 02.03.2023року встановлено діагноз: рак рото глотки зліва. Клінічна груп ІІІ. Лікування вказаного захворювання є тривалим та потребує проведення курсу хіміотерапії, який в умовах СІЗО не проводиться. Вважає зазначену підставу вагомою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній цілодобовий арешт, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 181 КПК України.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор щодо задоволення вказаного клопотання не заперечив, поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник клопотання підтримали, просять надати можливість обвинуваченому ОСОБА_4 пройти належний курс лікування.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини, суд вважає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому, зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодекс, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність; нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Практика застосування рішень Європейського суду з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Підставами для зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Враховуючи розумність тривалості перебування обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу суд враховує особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Одним із конституційних прав громадян є право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Стороною захисту надані суду докази, що свідчать про погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах перебування під вартою та неможливість проходження відповідного лікування, що тягне за собою ризик невідворотності.

Зазначені вище обставини хоч і не виключають ризиків, наведених раніше прокурором, та, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також ту обставину, що свідки у даному кримінальному проваджені не допитані, суд вважає наявними існування ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На переконання суду, факт існування покладених на обвинуваченого обов`язків при діючому запобіжному заході є вагомим чинником для спонукання обвинуваченого дотримуватись належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що такий захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та має запобігти ризикам можливості незаконно свідків у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 195, 331, 369-372, ч.2 ст.376, 377, ч.2 ст.392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_6 , поданого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , який встановити строком на два місяці, а саме до 14.05.2023року включно,

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду, зобов`язавши його невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 в період часу дії вказаної ухвали :

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місце проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контрою.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити органу Національної поліції по місцю проживання обвинуваченого для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 березня 2023 року.

Головуюча суддя ОСОБА_8