Справа № 703/1398/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником - прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні від 21.03.2023 під №0000246 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ротмитстрівка Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

затриманого у порядку ст. 208 КПК України 03.04.2023 о 19 год. 22 хв.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

установив:

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, що подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21 березня 2023 року за №0000246, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Черкаського ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000246 від 21 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в ході проведення досудового слідства у якому встановлено, що на початку березня 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території недіючого аеродрому, що у с. Ротмістрівка Черкаського району Черкаської області, у невстановлений слідством день та час, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав, шляхом знахідки, два корпуси гранати Ф-1, один корпус гранати РГН, один корпус гранати РГД-5, один запал типу УДЗ, два запали типу УЗРГМ, один РПГ-22, 96 предметів ззовні схожих на патрони калібру 9 мм, предмет, ззовні схожий на пістолет «Zoraki» та 6 патронів травматичної дії калібру 9 мм, які у подальшому переніс та зберігав у лісосмузі поруч із автодорогою «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» неподалік повороту на с. Мельниківка Черкаського району Черкаської області до 03 квітня 2023 року.

У вказаний день близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у зазначеному місці поруч із автодорогою «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» в адміністративних межах с. Ротмістрівка Черкаського району Черкаської області, незаконно збув, продавши за 20 000 гривень, особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 два корпуси гранати Ф-1, один корпус гранати РГН, один корпус гранати РГД-5, один запал типу УДЗ, два запали типу УЗРГМ, один РПГ-22, 96 предметів ззовні схожих на патрони калібру 9 мм, предмет, ззовні схожий на пістолет «Zoraki» та 6 патронів травматичної дії калібру 9 мм.

03 квітня 2023 року о 19 годині 22 хвилину ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України, та 04 квітня 2023 року, з врахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 87років, та приймаючи до уваги те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки неодружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення умисних кримінальних правопорушень, на даний час підозрюється в умисному тяжкому злочині, за який передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. При цьому, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, а також особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків не має, вважає, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, підтвердив, що під час судового розгляду підозрюваний вину у вчиненні інкримінованих йому дій визнав та надав покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, не заперечував, що підозрюваний проживає разом з матір`ю.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає, у зв`язку з чим надав органу досудового розслідування покази щодо обставин його вчинення. Стверджував, що має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю, якій виповнилося 57 років та яка потребує операції, та допомоги по господарству, в зв`язку з чим просив надати йому можливість доглядати за матір`ю та застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно. Проживає за однією адресою разом зі своєю матір`ю, які допомагає по господарству та у побуті. Має періодичні тимчасові заробітки. За межи Черкаського району та Черкаської області не виїжджає. Має міцні соціальні зв`язки. Має ряд захворювань, постійно має підвищений тиск 2 ступеню, хронічну гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, з переважним ураженням серця, гіпертензію серця, СН 1 ступеню, невропатію лицевого нерва правобічно. По стану здоров`я потребує нагляду та консультації лікарів, періодичного обстеження та лікування, медікоментозної підтримуючої терапії. Підозрюваний ОСОБА_5 надав органу досудового розслідування вичерпні пояснення про обставини вчинення кримінального правопорушення, співпрацює зі слідством та надалі буде активно приймати участь у розслідування кримінального провадження. На свідків та інших учасників провадження не тиснув і тиснути не буде. Перебуваючи вдома, за першою вимогою буде прибувати до слідчого та суду. Вважає, що своєю поведінкою ОСОБА_5 зможе довести обґрунтованість довіри до нього, відсутність ризиків. З урахуванням викладеного, просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, врахувавши доводи прокурора, заслухавши позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з ЄРДР від 05 квітня 2023 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000246 внесені до вказаного реєстру 21 березня 2023 року за фабулою: «21 березня 2023 року до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла інформація, що на території м. Сміла Черкаської області громадянин ОСОБА_8 , спільно з іншими невстановленими особами, організував схему отримання і збуту вогнепальної зброї та боєприпасів до неї» - правова кваліфікація ч.1 ст.263 КК України.

04 квітня 2023 року старшим слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.

В цей же день, о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_5 вручено вищевказане повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також оголошені та роз`яснені права підозрюваного.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у копіях: витягу з ЄРДР від 21 березня 2022 року за №0000246; рапорту оперуповноваженого 1-го відділу управління стратегічних розслідувань в Черкаській області від 21 березня 2023 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 03 квітня 2023 року; протоколу огляду місця події від 03 квітня 2023 року; протоколу огляду предметів від 03 квітня 2023 року; акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 03 квітня 2023 року за №78; протоколу огляду грошових коштів від 03 квітня 2023 року; протоколу огляду особи, залученої для проведення негласної слідчої (розшукової) дії, вручення їй грошових коштів та засобів спеціального призначення для здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 03 квітня 2023 року; протоколу добровільної видачі придбаних речовин та вилучення у особи, залученої до проведення негласної слідчої (розшукової) дії спеціального технічного засобу від 03 квітня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 04 квітня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 04 квітня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 03 квітня 2023 року; а також покази самого підозрюваного, які надані ним під час судового розгляду даного клопотання, свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Згідно вимоги ДІАП ВП м. Київ від 29 березня 2023 року, ОСОБА_5 , раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України, однак у силу ст.89 КК України, є таким, що не має судимості.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання, згідно санкції ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час судового розгляду, прокурор, як на підставу застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, зокрема, про наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ст.177 КПК України

Слідчий суддя погоджується з вищевказаними доводами прокурора частково, однак вважає, що в ході розгляду даного клопотання встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язані з необхідністю обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, хоча раніше двічі і притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, однак у силу ст.89 КК України, є таким, що не має судимості, при цьому покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень йому призначалося у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, за закінченням якого він був звільнення від відбування покарання, що свідчить про належне виконання покладених на нього судом обов`язків, чим виправдав проявлену до нього судом довіру, внаслідок чого покарання у місцях позбавлення волі не відбував, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає та співпрацює з органами досудового розслідування, має зареєстроване та постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю, періодично проходить стаціонарно курс лікування, що, на думку суду, свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який фактично ґрунтується виключно на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 , що не узгоджується з практикою ЄСПЛ, є безпідставними.

Разом з тим, приймаючий до уваги, що ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, хоча і в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, суд не виключає можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Згідно п.4, 5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , станом на день розгляду клопотання слідчого, хоча і не працевлаштований, неодружений, на утриманні дітей не має, однак має постійне місце проживання, в якому проживає разом з матір`ю, що не заперечується учасниками провадження, та за яким характеризується позитивно, в місцях позбавлення волі не перебував, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків на території, на якій здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, з метою запобігання вказаному ризику та забезпеченню його належної процесуальної поведінки, щодо нього необхідно обрати запобіжний захід.

Однак, слідчий суддя не погоджується з висновками прокурора про неможливість запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та вважає такі висновки не доведеними.

Відповідно до п.3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення; це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, однак раніше у місцях позбавлення волі не перебув, має зареєстроване та постійне місце проживання, в якому проживає спільно зі своєю матір`ю, та за яким характеризується виключно позитивно, періодично потребує проходження стаціонарного курсу лікування, внаслідок явних у нього захворювань, зважаючи на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, який класифікується як тяжкий злочин, приймаючи до уваги, що прокурором не доведено не можливість запобігти вказаному ризику виключно застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за можливе не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та обрати йому альтернативний запобіжний захід, яким є цілодобовий домашній арешт за достовірно встановленою під час досудового розслідування та судового розгляду адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , який забезпечить його належну процесуальну поведінку під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З врахуванням ст.194 КПК України та особи підозрюваного ОСОБА_5 , до якого слідчий суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на нього мають бути покладені наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, слідчого суддю про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 на період строку дії цієї ухвали залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення чи рятування життя в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом встановити в межах строку досудового розслідування тривалістю 2 (два) місяці, тобто до 03 червня 2023 року.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити про це слідчого та прокурора.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошений о 16 год. 40 хв. 06 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1