Справа № 463/7160/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1031/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ФОП ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18.10.2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ФОП ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР та про зобов`язання до вчинення дій.
за участю:

представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 (ВКЗ)

встановила:

Цією ухвалою буловідмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ФОП ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що звернення скаржника в ТУ ДБР від 26.08.2022 р. не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч.1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У своїй заяві про злочин датованій 26.08.2022 адвокат ОСОБА_6 вказує, що працівниками Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ст.206 КК України. У той же час, проаналізувавши зміст повідомлення адвоката ОСОБА_6 про вчинення злочину, поданого у Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові, слідчий суддя дійшов висновку про те, що таке не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину передбаченого ст.206 КК України чи будь-якого іншого кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з даною ухвалою адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_8 у якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасували ухвалу слідчого судді; постановити нову ухвалу, якою зобов`язати керівника ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, організувати внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 26.08.2022 про вчинення щодо нього працівниками Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, кримінального правопорушення, передбачене ст. 206 КК України. Він та його довіритель не згідні з ухвалою слідчого судді.
Стосовно строку апеляційного оскарження, то такий пропущено з поважних причин, оскільки ухвала слідчого судді була винесена без участі - адвоката ОСОБА_6 , як скаржника в інтересах ФОП ОСОБА_8 , та була отримана 27.10.2022 року на електронну адресу, поштою оригінал ухвали слідчого судді досі не отримано, у зв`язку з чим апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається у п`ятиденний термін з моменту отримання.

По суті апеляційних вимог апелянт покликається, що працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, не провівши жодного аналізу, дослідження, слідчих та процесуальних дій не вживши заходів для відновлення та забезпечення прав і законних інтересів потерпілого ФОП ОСОБА_8 . Бездіяльність працівників ТУ ДБР, розташованого у мЛьвові породжує значні матеріальні втрати для його довірителя, оскільки перевірки працівників Володимир-Волинського РВГІ ГУНП у Волинській області зупиняє роботу ФОП ОСОБА_8 , що призводить до збитків через незаконне вилучення майна, необхідність витрачати час на відвідування судових засідань для захисту своїх прав та інтересів, залучення адвоката та в подальшому спроби повернути майно, яке працівники поліції незаконно вилучили та в подальшому утримують.

Апелянт вважає, що якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаного з вчиненням, на його думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій відносно удосконалення роботи органів досудового розслідування, виявлення недоліків в їх роботі чи як прояв участі в державних справах. Також неправильно (з тих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст.214 КПК України,та які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись у якості розмежування для цих двох видів звернень.

Апелянт зазначає, що з метою належного дотримання процесуальних вимог стосовно розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають проведення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а вказують лише на обов`язок уповноважених органів зафіксувати наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає свідомо для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку представника - адвоката ОСОБА_6 , про задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 26.08.2022 представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, заяву про неодноразове вчинення працівниками Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області дій, які перешкоджають господарській діяльності ФОП ОСОБА_8 , оскільки з 2020 року працівники поліції регулярно проводять незаконні слідчі дії щодо його довірителя, а саме проводять несанкціоновані перевірки, вилученя товару без ухвали суду , тобто не на законних підставах, ініціюють накладення арешту на майно вилучене. Такими діями працівники поліції перешкоджають господарській діяльності ОСОБА_8 (а.с.4).

За результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що викладені у заяві адвоката ОСОБА_6 обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували реальність конкретних подій злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а також мотиву, прямого умислу чи зацікавленість посадових осіб.
Мотиви скаржника по суті є його суб`єктивним сприйняттям та зводяться до незгоди з діяннями та рішеннями службових осіб при виконанні службових обов`язків.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки, у заяві адвоката ОСОБА_6 від 26.08.2022 відсутні конкретні фактичні дані, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення працівниками поліції. До апеляційної скарги також не було долучено документальних доказів протиправної діяльності працівників поліції, хоча з 2020 року стороною захисту можна було зібрати ряд підтверджень свої покликанням викладених у заяві. Таких доказів не здобуто і під час судового розгляду. У апеляційній скарзі не зазначено навіть причини дворічної уваги зі сторони правоохоронних органів до діяльності та особи ФОП ОСОБА_8 .

У даному випадку заява адвоката ОСОБА_6 не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, а є лише суб`єктивною думкою скаржника та надана ним самостійна оцінку працівникам поліції, які він вважає неправомірними.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Таким чином в ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначено, що заява адвоката ОСОБА_6 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в поданій заяві не міститься даних, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення, а лише являється особистою оцінкою заявника дій посадових осіб Володимир-Волинського РВГІ ГУНП у Волинській області.

Слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 18.10.2022 є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18.10.2022року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ФОП ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР та про зобов`язання до вчинення дій залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: