Провадження № 1-кп/554/146/2022
У Х В А Л А

10 листопада 2022 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 12.01.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,5 ст.27, ч.2 ст.15 п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст. 255-1 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 28.04.2005 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.189 КК України до позбавлення волі строком на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

- 19.05.2005 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.198, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки;

- 14.04.2011 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15 ч.4 ст.27, ч. 1 ст.369, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 900 грн;

- 09.12.2011 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

- 11.06.2020 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.4 ст.296 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 п.п.11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Кияшки Горішньоплавнівського району Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 20.04.2017 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, -
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Солониця Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.п. 6,11,12 ч. 2 ст.115, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 263 КК України, -
У С Т А Н О В И В:
органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в умисному встановленні та поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 КК України, а також у підбурюванні й пособництві на закінчений замах на умисне вбивство.
ОСОБА_10 обвинувачується в організації закінченого замаху на умисне вбивство, за попередньою групою осіб, а також у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та передачі вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у закінченому замасі на умисне вбивство, у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та передачі вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 2 місяці.

Клопотання стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 обгрунтовано тим, що він на теперішній час може переховуватися від суду в силу усвідомлення того, що надалі може втратити свободу на тривалий строк (до 10 років позбавлення волі), незаконно впливати на потерпілого та свідків та анкетні дані яких йому відомі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та враховуючи статус так званого «положенца» зможе поширювати свій злочинний вплив у кримінальному середовищі та вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної процесуальної поведінки на час судового розгляду. Також, на думку прокурора, недоцільно застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки кримінальні правопорушення вчинено із застосуванням насильства.

Аналогічними за обгрунтуванням є клопотання прокурора стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
При цьому, при обгрунтуванні клопотання стосовно ОСОБА_10 прокурор звернув увагу суду на те, що цей обвинувачений був раніше засуджений Олександрівським міським судом Кіровоградської області 11.06.2020 за ч.4 ст.296 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст 75 КК України звільнений від відбування покарання на іспитовий строк 2 роки. Незважаючи на це, нові правопорушення вчинено ним в період іспитового строку.
При обгрунтуванні клопотання стосовно ОСОБА_11 прокурор звернув увагу суду на те, що цей обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, 20.04.2017 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області засуджувався за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання на 2 роки. Крім того, 30 травня 2018 обвинувальний акт у КП № 0000200 стосовно нього за ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189, ч.2 ст.289 КК України на теперішній час перебуває на розгляді у Автозаводському районному суді м.Кременчука.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора.
В обгрунтування цього ними подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 на домашній арешт, або ж застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Дане клопотання мотивовано тим, що на теперішній час допитані свідки, які не свідчили проти ОСОБА_9 . Потерпілий ОСОБА_13 жодного разу не прийняв участі в справі, його місце знаходження не встановлено, він перебуває в розшуку в рамках розгляду іншого кримінального провадження, де має статус обвинуваченого. Така особа як ОСОБА_14 , який фігурує в обвинувальному акті як той проти якого вчинялися неправомірні дії, не має жодного статусу ( потерпілий, свідок тощо). Строк тримання під вартою ОСОБА_9 в цьому кримінальному провадженні становить 18 місяців, що є тривалим та виходить за межі розумного строку. Він є особою призивного віку та позбавлений можливості виїхати за межі України в період дії воєнного стану. Крім того, згідно анкетних даних ОСОБА_9 є раніше несудимим, має постійне місце проживання, сталі зв`язки з дружиною, на його утриманні перебуває малолітня дитина, має інвалідність, слабкий стан здоров`я. Також він до кримінальної відповідальності не притягувався, за час перебування в установі «Полтавський слідчий ізолятор» режим не порушував.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки той позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, впливати на потерпілого та свідків не буде, у клопотанні не обгрунтовано наявність ризиків, визначених ст.177 КПК, матеріали справи не містять доказів причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих його кримінальних правопорушень.
Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їхній захисник ОСОБА_15 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити у його задоволенні, вважаючи, що на теперішній час відсутні ризики, пов`язані із можливістю переховування цих обвинувачених від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на свідків та потерпілого в цьому кримінальному провадженні, оскільки сам факт перебування їх в ізоляції виключає наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, вони мають намір працевлаштуватися, мають постійне місце проживання. Окрім того, на теперішній час місцезнаходження потерпілого невідоме, той офіційно перебуває в розшуку у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності в іншій справі. Інша особа, якій згідно обвинувального акту було завдано тілесні ушкодження не має в справі статусу потерпілого, свідка. За результатами досліджених доказів у суді не здобуто доказів причетності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до протиправної діяльності.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу. Відображення принципів вирішення питання про застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Відображення принципів вирішення питання про застосування стосовно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема є запобіжні заходи. (ч.1, п. 9 ч.2 ст.131 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_10 є особою раніше судимою, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період іспитового строку, відомості про його сталі зв`язки на свободі на розгляд суду не надано, на час затримання був непрацевлаштованим, самостійного заробітку не мав.
Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 хоча і мають стійкі соціальні зв`язки з членами сім`ї, однак їхнє перебування тривалий час в умовах ізоляції не може зменшувати ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися. Окрім того ОСОБА_11 20.04.2017 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області засуджувався за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання на 2 роки, однак має незняту та непогашену судимість. 30 травня 2018 обвинувальний акт у КП № 0000200 стосовно нього за ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189, ч.2 ст.289 КК України час перебуває на розгляді у Автозаводському районному суді м.Кременчука, вирок стосовно нього не ухвалено.
Питання причетності обвинувачених до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень суд з`ясовує за результатами розгляду справи та позбавлений встановити такий факт на даній стадії кримінального провадження. З цих підстав доводи захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинувачених про їхню непричетність до вчинення інкримінвоаних їм кримінальних правопорушень без повного дослідження усіх доказів суд до уваги не приймає.
При цьому не може залишатися поза увагою суду тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень.
До того ж обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з огляду на характеризуючі дані є схильними до вчинення кримінальних правопорушень.
З цих міркувань суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжниого заходу із тримання під вартою на домашній арешт, про що вони просили, вважаючи, що такий менш м`який запобіжний захід не буде перешкодою для припинення ними можливості вчиняти інші кримінальні правопорушення та ухилитися від суду, а тому клопотання стосовно них підлягає до задоволення.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зважаючи на наведені вище положення КПК, суд перевіряє існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК у цьому кримінальному провадженні на даний час та з`ясовує наявність підстав для зміни застосованих щодо обвинувачених запобіжних заходів, на які посилалися захисники.
Так ризик переховування особи від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності і може свідчити про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у поєднанні з тяжкістю можливого покарання. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» (§80, заява №33977/96, рішення від 26 червня 2001 року), в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, сама по собі тяжкість злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись судом під час вирішення розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.
Тобто, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На теперішній час судом допитана значна кількість свідків, декілька з яких надавали показання під прикриттям зі зміненими анкетними даними.
При цьому судом, з часу проведення підготовчого судового засідання ( з листопада 2021) та по теперішній час вживаються заходи для встановлення місця знаходження потерпілого ОСОБА_13 , його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та допиту в суді. Останній до суду на неодноразові виклики не з`явився, участі в справі не приймає та згідно інформації наданої прокурором перебуває в розшуку в рамках іншого кримінального провадження, де має статус обвинуваченого.
Така особа як ОСОБА_14 , який фігурує в обвинувальному акті як той, проти якого вчинялися неправомірні дії, в справі не має жодного статусу та на досудовому слідстві заявив про відмову від дачі показань, небажання мати статус потерпілого, свідка, у чому суд переконався, переглянувши відповідний доказ, наданий прокурором.
Загальний строк тримання під вартою обвинувачених, зокрема ОСОБА_9 , в цьому кримінальному провадженні становить близько 18 місяців, судові засідання неодноразово відкладалися через неявку потерпілого, свідків та з інших підстав.
Згідно анкетних даних обвинувачений ОСОБА_9 є раніше несудимим, має постійне місце проживання, сталі зв`язки з дружиною, на його утриманні перебуває малолітня дитина, він має інвалідність ІІІ групи. За час перебування в установі «Полтавський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 режим не порушував.
Судом призначалася судово медична експертиза ОСОБА_9 для підтвердження стану його здоров`я, яка проведена не була та повернута екпертною установою до суду без виконання.

Таким чином, з урахуванням тривалого періоду розгляду справи, характеризуючих даних обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутності інтересу потерпілого приймати участь у справі, дослідження судом письмових доказів та проведення допиту значної кількості свідків, наявність на утриманні малолітньої дитини, інвалідності, суд приходить до висновку про можливість застосування стосовно ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави розмір якої визначає з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його майнового стану, сімейних зв`язків та визначає її в розмірі 540 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1404000 грн: (540 прожиткових мінімумів для працездатних осіб * 2600 грн розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 1404000 грн).

З цих підстав колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора стосовно ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення.
Керуючись 177, 183, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 на 2 місяці, а саме по 08 січня 2023 року (включно).

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 540 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1404000 (один мільйон чотириста чотири тисячі) гривень, які необхідно перерахувати на депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавській області, ЗКПО 26304855 , р/р UA001595, в ДКСУ м.Київ, МФО 820172.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 про те, що застава може бути внесена на протязі всього часу дії ухвали.

Обвинувачений ОСОБА_9 підлягає звільненню з під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_9 покласти такі обов`язки:

1) за першою вимогою прибувати до суду згідно телефонного та / або поштового виклику;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
3) утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_13 , а також свідками в цьому кримінальному провадженні (окрім близьких родичів та членів сім`ї), зазначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
5) не виїжджати за межі Полтавської області без дозволу суду.
Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 на 2 місяці, а саме по 08 січня 2023 року (включно).

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 на 2 місяці, а саме по 08 січня 2023 року (включно).

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 на 2 місяці, а саме по 08 січня 2023 року (включно).

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Повен текст ухвали виготовлено та проголошено судом о 10 годині 00 хвилин 14 листопада 2022 року.