Справа № 131/1170/22
Провадження №11-кп/801/344/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000287 від 15.09.2022 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.02.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, судимого 07.09.2021 Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн., ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області покарання змінено на 50 годин громадських робіт, покарання не відбуто,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 07.09.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України та ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області щодо заміни покарання від 18.04.2022 та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 6 днів позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 15.09.2022 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання з накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 14.09.2022 близько 21.00, перебуваючи в приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, розпочав сварку із своїм сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході сварки, яка переросла у бійку, ОСОБА_7 , діючи з умислом на заподіяння небезпечних для життя та здоров`я ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, взяв в руки кухонного ножа, що знаходився поруч на кухонному столі в кімнаті, та прикладаючи значну фізичну силу, наніс останньому два удари вістрям вказаного ножа у передню ділянку тулуба в області живота та грудної клітки.

Внаслідок кримінально-протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 115 від 27.20.2022, спричинено тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого ножового поранення грудної стінки справа, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки живота, розриву передньої стінки шлунку, гемоперитонеуму, серозно-фібризного перитоніту, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, тому відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України та випробувальним терміном строком на 3 роки.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що застосування ст. 75 КК України можливе, так як ОСОБА_7 визнав вину та щиро розкаявся, давав під час досудового слідства та у судовому засіданні лише зізнавальні покази, сприяв у розкритті даного правопорушення, так як брав участь у слідчому експерименті на місці події, щиро жалкує про скоєне, просив вибачення у потерпілого свого сина, який просив не позбавляти волі батька.

Також ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де в більшості позитивно характеризується, на обліку лікарів не перебуває, мав на утриманні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_10 , 2011 р.н., а тому його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок щодо ОСОБА_7 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині зазначення початку строку відбування покарання, та вирішити строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.02.2023 законної сили.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом у вироку не було зазначено початок строку відбування покарання ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять про пом`якшення покарання шляхом застосування ст. 75 КК України, зважаючи на пом`якшуючі обставини у ОСОБА_7 , які наведені в апеляційній скарзі, прокурор заперечив проти апеляційної скарги захисту та підтримав свою апеляційну скаргу, оскільки судом першої інстанції вірно визначене обвинуваченому реальне покарання, однак у вироку не зазначено початок строку відбування покарання, яке має рахуватись з дня ухвалення вироку судом першої інстанції, ознайомившись з доводами апеляційних скарг та матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 і знаходить підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в апеляційних скаргах не оспорюється, розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про необхідність зміни вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 через суворість покарання та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував як пом`якшуючу вину обставину щире каяття, так і обтяжуючу вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Також враховано, що ОСОБА_7 негативно характеризується за місцем проживання, зловживає алкогольними напоями, будучи раніше судимий за ст. 125 КК України на шлях виправлення не став та не відбувши покарання у виді 50 годин громадських робіт за вироком від 07.09.2021 вчинив інший тяжкий злочин за який суд призначив мінімальне покарання, передбачене у санкції ч. 1 ст. 121 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, та шляхом часткового приєднання покарань обґрунтовано визначив на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання у виді 5 років 6 днів позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Що стосується не врахування судом пом`якшуючої обставини сприяння у розкритті даного правопорушення, так як за участю ОСОБА_7 був проведений слідчий експеримент, то дана дія не була самодостатньою для розкриття кримінального правопорушення, а тому не може бути врахована для пом`якшення покарання.

Також потерпілий в своїй заяві зазначив, що немає претензій до обвинуваченого, однак у вирішені питання про міру покарання поклався на розсуд суду.

За наведених обставин та наявності обтяжуючої вину обставини апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку в частині пом`якшення покарання ОСОБА_7 та застосування ст. 75 КК України.

Проте, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо необхідності зміни вироку в частині визначення початку строку покарання.

Так, згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону та призначив ОСОБА_7 покарання без зазначення початку строку відбування покарання, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою, відповідно до ч. 1 ст. 408, для зміни вироку суду, шляхом визначення апеляційним судом початку строку відбування покарання з дня набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.02.2023 щодо ОСОБА_7 змінити в частині визначення початку строку покарання.

Зазначити, у вироку, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4