Справа № 157/2/23
Провадження №1-кп/157/66/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000191 від 17 вересня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, раніше судимого вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24 жовтня 2019 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців, звільнений згідно з ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 05 липня 2022 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на строк 8 місяців 2 дні,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, під вигаданим приводом, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - власний мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет у мобільному додатку «Viber» в групі «Камінь-Каширський», розмістив оголошення щодо продажу дров. У подальшому 19 серпня 2022 року під час телефонної переписки у мобільному додатку «Viber» та телефонної розмови запевнив потенційного замовника (покупця) ОСОБА_6 , що зможе доставити 7 кубічних метрів дров за адресою: АДРЕСА_2 , натомість остання в розрахунок мала здійснити переказ грошових коштів у сумі 1 200 грн на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_1 . Цього ж дня в 13 год 14 хв потерпіла ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , здійснила переказ коштів у розмірі 1 200 грн на вказаний банківський рахунок, однак ОСОБА_4 таких послуг з продажу та доставки дров не надав, тим самим повторно заволодів грошовими коштами потерпілої на вказану суму, які витратив у подальшому на власні потреби.

Крім того, ОСОБА_4 22 серпня 2022 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів та власного збагачення, під вигаданим приводом, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - власний мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет, під час телефонної переписки у мобільному додатку «Viber» та телефонної розмови запевнив потенційного замовника (покупця) ОСОБА_6 , що зможе доставити 7 кубічних метрів дров за адресою: АДРЕСА_2 , натомість остання в розрахунок мала здійснити переказ грошових коштів у сумі 1 060 грн на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_2 . Цього ж дня, в 17 год 42 хв потерпіла ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , здійснила переказ коштів у розмірі 1 060 грн на вказаний банківський рахунок, однак ОСОБА_4 таких послуг з продажу та доставки дров не надав та повторно заволодів грошовими коштами потерпілої.

Крім того, ОСОБА_4 07 вересня 2022 року близько 20 год 20 хв, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, знайшов у мобільному додатку «Viber» в групі «Камінь-Каширський» оголошення ОСОБА_7 щодо придбання дров. Після чого, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - власний мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет у мобільному додатку «Viber» в групі «Камінь-Каширський», під вигаданим приводом у ході телефонної переписки через мобільний додаток «Viber» та телефонної розмови запевнив ОСОБА_7 , що зможе продати та доставити 5 кубічних метрів дров за адресою: АДРЕСА_3 , натомість останній у якості завдатку мав здійснити переказ грошових коштів у сумі 2 000 грн на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_3 . Цього ж дня потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , здійснив переказ коштів у розмірі 2 000 грн на вказаний банківський рахунок, однак ОСОБА_4 таких послуг з продажу та доставки дров не надав, й у такий спосіб шляхом обману повторно заволодів грошовими коштами потерпілого на вказану суму, які витратив у подальшому на власні потреби.

Крім того, ОСОБА_4 10 вересня 2022 року близько 13 год, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - власний мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет, діючи повторно з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, під вигаданим приводом, у ході телефонної розмови запевнив ОСОБА_7 , що цього дня продасть та доставить 5 кубічних метрів дров за адресою: АДРЕСА_3 , натомість останній мав здійснити переказ грошових коштів у сумі 2 850 грн на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_3 . У подальшому потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 здійснив переказ коштів в розмірі 2 850 грн на вказаний банківський рахунок, однак ОСОБА_4 таких послуг з продажу та доставки дров не надав, й у такий спосіб шляхом обману (шахрайства) повторно заволодів грошовими коштами потерпілого на вказану суму, які витратив у подальшому на власні потреби.

Крім того, ОСОБА_4 04 жовтня 2022 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів та власного збагачення, під вигаданим приводом, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - власний мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет під час телефонної переписки у мобільному додатку «Viber» та телефонної розмови запевнив потенційного замовника (покупця) ОСОБА_8 , що зможе доставити 6 кубічних метрів дров за адресою: АДРЕСА_4 , натомість остання як розрахунок мала здійснити переказ грошових коштів у сумі 6 750 грн на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_3 . Цього ж дня, в 13 год 07 хв потерпіла ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , здійснила переказ коштів у розмірі 6 750 грн на вказаний банківський рахунок, однак ОСОБА_4 таких послуг з продажу та доставки дров не надав, й у такий спосіб повторно заволодів грошовими коштами потерпілої на вказану суму, які витратив у подальшому на власні потреби.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинених повторно.

Під час досудового розслідування 29 грудня 2022 року між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000191, та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності його захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій Менделя за ч. 3 ст. 190 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24 жовтня 2019 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців 2 дні, зарахувавши у строк покарання строк його попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, кожен зокрема, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частинами 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у своїх заявах відповідно від 26 та 29 грудня 2022 року надали прокурору письмові згоди на укладення ним з підозрюваним угоди про визнання винуватості.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч. 3 ст. 190 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої й призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності та з урахуванням положень ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24 жовтня 2019 року.

Підстав для зміни або скасування обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У відповідності до норм ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт тимчасово вилученого під час проведення обшуків майна, накладений згідно з ухвалами слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 жовтня та 25 листопада 2022 року.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статтями 314, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 грудня 2022 року, укладену між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 з іншої в кримінальному провадженні №0000191 від 17 вересня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24 жовтня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців 2 (два) дні.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з дня його затримання - 21 листопада 2022 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nomi» моделі «і144С» ІМЕІ 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , чорного кольору без батареї; мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «GT-18200N», ІМЕІ 1) НОМЕР_6 , чорного кольору; чотири сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»; два зошити та чотири блокноти із записами про мобільні номери та банківські картки; мобільний телефон марки «TECNO POP 2F» синього кольору, IMEI: НОМЕР_7 ; IMEI: НОМЕР_8 , з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , конфіскувати; мобільний телефон марки «Хiomi Redmi 10S», синього кольору, ІМЕІ: 1) НОМЕР_11 , 2) НОМЕР_12 ; банківську картку АТ КБ «Приватбанк» «Універсальна» № НОМЕР_13 ; сім-карту оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», які належать ОСОБА_9 , повернути власнику.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене 24 жовтня 2022 року під час проведення обшуків майно, а саме: мобільний телефон марки «Nomi» моделі «і144С» ІМЕІ 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , без батареї; мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «GT-18200N», ІМЕІ 1) НОМЕР_6 , чорного кольору; чотири сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»; два зошити та чотири блокноти із записами про мобільні номери та банківські картки, власником яких є ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Хiomi Redmi 10S», синього кольору, ІМЕІ: 1) НОМЕР_11 , 2) НОМЕР_12 ; банківську картку АТ КБ «Приватбанк» «Універсальна» № НОМЕР_13 ; сім-карту оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», власником яких є ОСОБА_9 , накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року, та на тимчасово вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон марки «TECNO POP 2F» синього кольору, IMEI: НОМЕР_7 ; IMEI: НОМЕР_8 , з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , власником яких є ОСОБА_4 , накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 листопада 2022 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1