Справа № 522/7706/21

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.02.2000 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 03.06.2002 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавленні волі;
- 13.05.2004 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 07.04.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 11.07.2007 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 23.03.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 28.02.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 395 КК України до 1 року 6 місяців позбавленні волі;
- 12.12.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 395 КК України до 3 місяців арешту. Звільнився 02.06.2015 року по відбуттю строку покарання.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
13.03.2021 року у ОСОБА_3 та особи, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, які в нічний час перебували біля будинку № 19 по вулиці Розкидайлівська в місті Одесі, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме кабелю зв`язку, розташованому в кабельному колодязі електрозв`язку.
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання кабель зв`язку, який знаходився у кабельному колодязі електрозв`язку, розташованому біля будинку № 19 по вулиці Розкидайлівська в місті Одесі, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких особа, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, мав проникнути до кабельного колодязя електрозв`язку та демонтувати кабель зв`язку, а ОСОБА_3 перебувати неподалік та стежити за діями перехожих, попереджаючи особу, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження про можливість викриття кримінального правопорушення, а також допомогти особі, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження витягнути демонтований кабель зв`язку з кабельного колодязя електрозв`язку та у подальшому змотати його.
Приступивши до реалізації свого спільного злочинного наміру, 13.03.2021 року приблизно о 02 годині 55 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, підійшли до люку кабельного колодязя електрозв`язку, розташованого біля будинку № 19 по вулиці Розкидайлівська в місті Одесі та впевнившись, що за їх спільними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непомітними, спільно відкрили люк вказаного колодязя, після чого особа, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, проник всередину кабельного колодязя електрозв`язку, де, у невстановлений слідством спосіб, умисно демонтував фрагмент кабелю зв`язку марки «ТПП 100х2х0,4», довжиною 4,25 метри, вартістю 462,3 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком».
Після чого, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного наміру, ОСОБА_3 , згідно розподілених злочинних ролей, 13.03.2021 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, допоміг особі, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, витягнути з кабельного колодязя електрозв`язку фрагмент зазначеного кабелю зв`язку та змотав його. Викравши майно, належне ПАТ «Укртелеком», вартістю 462,3 гривень, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, намагалися покинули місце вчинення ними кримінального правопорушення, але розпорядитись викраденим майном не змогли, оскільки були затримані співробітниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин.
Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явились, надавши заяву, відповідно до якої просять проводити судовий розгляд за його відсутністю у зв`язку із занятістю, при призначенні покарання відносно ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватими.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, те, що останній хворіє на ВІЛ.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
В даному випадку, на переконання суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого ОСОБА_3 , які створять у останнього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, усвідомлення останніми протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винного, те, що останній хворіє на ВІЛ, має реєстрацію та постійне місце мешкання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому на підставі ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на них обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов представника АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає залишенню без задоволення, оскільки відповідно до квитанції від 24.11.2021 року ОСОБА_3 відшкодував АТ «Укртелеком» суму матеріальної шкоди.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не застосовувався.
Речові докази за кримінальним провадженням:
-кабель зв`язку довжиною 4,25 м. із різнокольоровими мідними жилами вважати повернутим за належністю представнику потерпілого ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_5 .
Цивільний позов представника АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без задоволення.
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

07.11.2022