печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 18.08.2022, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000053 від 09.03.2022, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2022 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 18.08.2022, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000053 від 09.03.2022.

В обґрунтування скарги зазначається, що постанова є необґрунтованою, невмотивованою та прийнятою з суттєвим порушенням КПК України, що є підставою для скасування рішення слідчого.

В судовому засіданні скаржник - ОСОБА_3 та адвокат - ОСОБА_4 , скаргу підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з викладених в ній обставин.

Слідчий у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, просив відмовити у повному обсязі, зазначив що у вказаному кримінальному проваджені ОСОБА_3 не завдано матеріальної шкоди та надав слідчому судді письмові заперечення.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги слідчим суддею, здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Судовим розглядом вставлено, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.03.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16.08.2022 представником ОСОБА_3 , подано клопотання до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про залучення її в якості потерпілої у кримінальному проваджені № 0000053 від 09.03.2022.

Постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 18.08.2022 -відмовлено у задоволенні клопотання.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Аргументуючи рішення слідчий вказав, що відсутні відомості, які б свідчили про завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 .

Проте слідчий суддя, з висновками слідчого у постанові від 18.08.2022 не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно із ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, аналізуючи клопотання, подане скаржником та постанову за результатами розгляду даного клопотання, слідчим суддею встановлено, що в постанові слідчого від 18.08.2022 не охоплено всі питання, які були винесені на його розгляд.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, оскаржувана постанова слідчого від 18.08.2022 не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави слідчому судді дійти до висновку про вмотивованість рішення слідчого, а відтак слідчий суддя приходить висновку, що таких не має та як наслідок вважає за необхідне скасувати постанову від 18.08.2022.

Поряд з цим, підлягає поновленню строк для подачі даної скарги, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 55, 303-304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 18.08.2022, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000053 від 09.03.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1