Справа № 183/8986/22
№ 1-кс/183/2281/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання від 20.12.2022 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою старшого слідчого Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого процесуальним керівником у провадженні прокурор К`упянської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000063 від 02.11.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуванка, Шевченківського району Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000063 від 02.11.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи громадянином України та перебуваючи на посаді директора стадіону «Спартак» під час окупації м. Куп`янська Харківської області у період часу з кінця квітня, але не раніше 23 квітня 2022 року по вересень 2022 року, приймав рішення щодо пособництва державі агресору, а саме: реалізації та підтримки рішень дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Так, 24.02.2022 відбулось збройне захоплення м. Куп`янська Харківської області військовими формуваннями рф, у зв`язку з чим органи державної влади, органи місцевого самоврядування, правоохоронні органи об`єктивно не мали можливості виконувати свої обов`язки та реалізовувати законні повноваження для забезпечення на території вказаного населеного пункту порядку та режиму законності.

У зв`язку з чим, а також будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану на підставі відповідного указу Президента України, у ОСОБА_5 у період часу з кінця квітня, але не раніше 23 квітня 2022 року по вересень 2022 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення пособництва державі-агресору шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань рф, здійснив загальну організаційну, матеріально-технічну, інформаційну підготовка закладу стадіону «Спартак» відповідно до стандартів російської федерації та надав відповідні консультації та методично-рекомендаційні матеріали, з метою завдання шкоди Україні.

Окрім цього, діючи умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання шкоди Україні в умовах воєнного стану шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань рф, окупаційної адміністрації держави-агресора, ОСОБА_5 в період часу з кінця квітня, але не раніше 23 квітня 2022 року по вересень 2022 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території м. Куп`янська, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи обов`язки директора стадіону «Спартак» м. Куп`янська, Харківської області у структурі окупаційної адміністрації держави-агресора, що створена представниками держави-агресора рф на тимчасово окупованій території м. Куп`янська Харківської області, організовував та контролював проведення футбольних матчів, змагань на прилеглій території стадіону, наймав співробітників з комплексного обслуговування стадіону «Спартак» м. Куп`янська, проводив культурно-масові заходи спортивного спрямовування з елементами пропагандистського спрямовування, чим підтримав рішення дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у пособництві державі-агресору, а саме умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

В ході досудового розслідування, 20.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 111-2 КК України, у пособництві державі-агресору, тобто в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Дуванка Шевченківського району Харківської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Сторона обвинувачення вважає, що іншими, більш м`якими запобіжними заходами запобігти настанню зазначених ризиків не видається за можливе, оскільки існують обґрунтовані доказами достатні підстави вважати, що незастосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою призведе до неправомірного впливу на свідків, переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування, знищенню та спотворенню документів, вчиненню інших тяжких та особливо тяжких злочинів, неправомірного впливу на стан досудового розслідування, а також перешкоджанню досягненню завдань кримінального провадження, закріплених у ст. 2 КПК України.

Виключно застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 указаного запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючи його особу відомості, та інші відомості кримінального провадження вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України - тримання під вартою.

Відповідно до абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На цих підставах заявник клопотання просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Додатково пояснив, що підставою оголошення підозри було те, що ОСОБА_5 організовував футбольний матч в окупованому місті. Наявність рішень держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, які підтримав ОСОБА_5 наразі відсутні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання. Пояснив, що як до окупації, так і після працював директором стадіону «Спартак», оскільки мав контракт до 31.12.2022 р. В його обов`язки входило належне утримання майна стадіону, що ним і виконувалося. Організацією заходів на стадіоні він не займався. Він лише один раз підготував поле до футбольного матчу. В період окупації на стадіоні проводилися три заходи в яких приймали участь виключно діти м. Куп`янська. Зараз мешкає в м. Харкові. Ні куди тікати не збирається.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання. Пояснив, що з наданих протоколів допиту свідків не вбачається прихильність підозрюваного окупаційній владі. До окупації та після він обіймав одну і ту ж посаду. Підозра не обґрунтована. Ризики прокурором не доведені. Звернув увагу слідчого судді на те, що досудове розслідування здійснюється неналежним органом досудового розслідування, оскільки керівник обласної прокуратури виніс необґрунтовану постанову про зміну підслідності у цьому кримінальному провадженні. Зазначив, що номер кримінального провадження у клопотанні, що розглядається не співпадає з номером кримінального провадження в якому підозрюваному оголошено про підозру. Просив відмовити у задоволені клопотання.

Окрім того, захисник надав суду свої заперечення у письмовому вигляді.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000063 від 02.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 111-2 КК України, належить до підслідності слідчих органів безпеки.

Згідно з ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Керівник Харківської обласної прокуратури виніс постанову від 25.11.2022 р. про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.

У цій постанові зазначено, що у провадженні слідчих слідчого відділу СБ України в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 000063 від 02.11.2022 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження, що Куп`янською окружною прокуратурою Харківської області було виявлено факт співпраці з представниками окупаційної влади Куп`янського району Харківської області в умовах воєнного стану та у період збройного конфлікту громадянином України ОСОБА_5 , який добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій, а саме зайняв посаду директора стадіону «Спартак» у м. Куп`янську.

З метою забезпечення вимог ст.ст. 2, 28 КПК України щодо швидкого, повного і неупередженого розслідування та ураховуючи, що оперативне супроводження у вказаному кримінальному провадженні здійснюється працівниками Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, а також з метою оптимізації навантаження з метою належного функціонування слідчого безпеки здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручити слідчому відділу Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області

На цих підставах здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 000063 від 02.11.2022 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, було доручено іншому органу досудового розслідування СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.

Постановою слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 13.12.2022 р. правова кваліфікація кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні була змінена з ч. 5 ст. 111-1 КК України на ст. 111-2 КК України.

Заперечуючи проти клопотання захисник ОСОБА_4 звернув увагу слідчого судді на те, що підслідність у цьому кримінальному провадженні здійснена керівником Харківської обласної прокуратури з порушенням вимог ч. 5 ст. 36 КПК України, оскільки постанова про зміну підслідності обґрунтована метою оптимізації навантаження, хоча такої підстави ч. 5 ст. 36 КПК України не містить.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24 травня 2021 р. у справі № 640/5023/19 зробила наступний висновок.

Змістом ч. 5 ст. 36, статей 86, 87, 110, 214, 216 КПК визначається належна правова процедура реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, яка містить такі елементи: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні постанові; г) вмотивованість такої постанови.

Обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування.

Наявність відповідних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності відповідним прокурором може бути встановлено на будь-якому етапі досудового розслідування, в тому числі і на його початку, та бути підставами для прийняття рішення в порядку і відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК.

У кожному конкретному випадку наявність таких підстав має бути обґрунтована у відповідному процесуальному рішенні постанові Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, їх перших заступників та заступників про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, яка має відповідати вимогам ст. 110 КПК, у тому числі бути вмотивованою, надавати обґрунтоване пояснення щодо фактичних та юридичних підстав прийнятого рішення.

Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яка здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.

У разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, визначеним ст. 216 КПК, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК.

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) не уповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Аналогічну позицію Верховний Суд висловив у постановах від 10 червня 2021 р. у справі № 532/1240/16-к та від 28 жовтня 2021 р. у справі № 725/5014/18.

Як вище зазначалося кримінальне правопорушення, передбачене ст. 111-2 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_5 , є підслідним слідчим органам безпеки.

За таких обставин, відповідно до вимог кримінального процесуального закону досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно проводитись слідчими органів безпеки.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Як вбачається з постанови від 25.11.2022 р. про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування керівником Харківської обласної прокуратури була винесена постанова не про зміну підслідності в наслідок неефективного розслідування, а одразу було порушено правило підслідності та визначено орган досудового розслідування, який не уповноважений здійснювати досудове розслідування. В порушення вимог КПК України, прокурор вирішив питання про спрямування вказаного кримінального провадження для розслідування до СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області без встановлення неефективності досудового розслідування слідчими слідчого відділу СБ України в Харківській області. Відтак усі процесуальні та слідчі дії, що були здійснені слідчими СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області у цьому кримінальному провадженні не можна визнати законними.

Таким чином враховуючи, що слідчі СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області діяли поза межами наданих їм процесуальним законом повноважень, то докази, отримані ними у результаті відповідних слідчих дій є недопустимими та не приймаються до уваги слідчим суддею.

Окрім того слідчий суддя звертає увага на наступне.

Повідомленням про підозру від 20.12.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у пособництві державі-агресору, а саме умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування вказаної підозри зазначено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану на підставі відповідного указу Президента України, у ОСОБА_5 у період часу з кінця квітня, але не раніше 23 квітня 2022 року по вересень 2022 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення пособництва державі-агресору шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань рф, здійснив загальну організаційну, матеріально-технічну, інформаційну підготовка закладу стадіону «Спартак» відповідно до стандартів російської федерації та надав відповідні консультації та методично-рекомендаційні матеріали, з метою завдання шкоди Україні.

Окрім цього, діючи умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання шкоди Україні в умовах воєнного стану шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань рф, окупаційної адміністрації держави-агресора, ОСОБА_5 в період часу з кінця квітня, але не раніше 23 квітня 2022 року по вересень 2022 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території м. Куп`янська, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи обов`язки директора стадіону «Спартак» м. Куп`янська, Харківської області у структурі окупаційної адміністрації держави-агресора, що створена представниками держави-агресора рф на тимчасово окупованій території м. Куп`янська Харківської області, організовував та контролював проведення футбольних матчів, змагань на прилеглій території стадіону, наймав співробітників з комплексного обслуговування стадіону «Спартак» м. Куп`янська, проводив культурно-масові заходи спортивного спрямовування з елементами пропагандистського спрямовування, чим підтримав рішення дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Однак, слідчому судді не надано доказів яке саме рішення держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора своїми діями реалізовував та підтримував підозрюваний ОСОБА_5 та з метою надання якої само шкоди він вчиняв дії.

Отже не надано доказів на підтвердження наявності в діях підозрюваного об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

На цих підставах слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

Слідчий суддя вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику.

Окрім того слідчий суддя приймає до уваги те, що населений пункт, в якому мешкає підозрюваний, був звільнений у вересні 2022 р.. З вересня 2022 р. по сьогоднішній день у підозрюваного був час та можливість для виїзду з місця проживання, в тому числі і за кордон, але цією можливістю він не скористався, що свідчить про відсутність у підозрюваного мети переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Отже, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, суд звертає увагу на наступне.

На підтвердження існування цього ризику прокурором не надано жодного доказу.

В судовому засіданні захисник звертав увагу на те, що на даний час підозрюваний проживає в м. Харкові, тобто не в одному населеному пункті зі свідками, що унеможливлює вплив підозрюваного на свідків.

Суд приймає до уваги зазначене заперечення захисника, оскільки на думку слідчого судді проживання підозрюваного в різних населених пунктах зі свідками робить сумнівним ризик впливу підозрюваного на свідків.

Окрім того за час проведення досудового розслідування від свідків не надходило скарг щодо впливу на них з боку ОСОБА_5 .. Цю обставину в судовому засіданні підтвердив прокурор.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Також прокурор наголошувала на наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на підтвердження існування цього ризику прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 309, 369, 372, 376, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання від 20.12.2022 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою старшого слідчого Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого процесуальним керівником у провадженні прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000063 від 02.11.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України відмовити.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 23 грудня 2022 р. о 08 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9