Справа № 932/4643/22
Провадження № 1-кс/932/2676/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Приватного підприємства «Фірма «ФБМ», на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищевказана скарга, яка розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів скарги скаржник зазначає, що у провадженні Сектору дізнання Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000389 від 31.03.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

23 липня 2022 року дізнавачем прийнято рішення про закриття кримінального провадження, оскільки в діях невстановлених осіб, які начебто перешкоджали правомірній та законній діяльності ПП «Фірма «ФБМ», не встановлено складу кримінального проступку, передбачено ч. 1 ст. 206, ст. 356 КК України.

Представник скаржника з такою постановою не згоден, та вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки жодних дій, спрямованих на здійснення досудового розслідування, дізнавачем не вчинялося, зокрема, не було перекваліфіковане правопорушення, відсутні відомості щодо доручення проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_4 , не встановлена подія кримінального правопорушення, обставини його вчинення.

Зважаючи на викладене, представник скаржника просить постанову про закриття кримінального провадження від 23.07.2022, скасувати.

В судове засідання скаржник та його захисник не з`явились. Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Представник сектору дізнання Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, однак в розпорядженні слідчого судді були надані матеріали кримінального провадження № 0000389 від 31.03.2022.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність скаржника, його представника та дізнавача.

Перевіривши вимоги скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги, з огляду на таке.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Так, у провадженні СД Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000389 від 31.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 206 КК України.

23 липня 2022 року дізнавачем винесена постанова про закриття кримінального провадження. Приймаючи таке рішення дізнавач виходив з того, що в діях невстановлених осіб, які начебто перешкоджали законній господарській діяльності ПП «Фірма «ФБМ», відсутній склад кримінального проступку, а можливості здобуття нових доказів вичерпані, тому кримінальне провадження підлягає завершенню (закриттю).

Слідчий суддя погоджується з таким висновком, оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 року зобов`язано ТОВ «КП Центральний ринок» усунути перешкоди ПП «Фірма «ФБМ» в користуванні приміщеннями магазину, павільйонів, земельної ділянки, торговельним майданчиком тощо.

Отже, зазначене питання було предметом розгляду в суді, тому спірна ситуація має ознаки господарського спору. Крім того, спірна ситуація між керівництвом ТОВ «КП Центральний ринок» та ПП «Фірма «ФБМ» продовжується вже кілька років, проте не вирішується керівництвом ПП «Фірма «ФБМ».

З об`єктивної сторони злочин характеризується пред`явленням протиправної вимоги, поєднаної з погрозою застосування насильства щодо потерпілого або близьких йому осіб, пошкодження чи знищення їх майна. Вимога повинна полягати у одній із альтернативних категоричних суворих вказівок: 1) припинити займатися господарською діяльністю; 2) обмежити таку діяльність; 3) укласти угоду; 4) не виконувати укладену угоду. Господарською діяльністю є будь-яка діяльність, у т. ч. підприємницька, діяльність юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців, пов`язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт, яка може здійнюватись як з метою отримання так і без мети отримання прибутку.

Положеннями ст. 206 КК України охороняється лише законна господарська діяльність, а тому пред`явлення вимог припинити діяльності, якою потерпілий відповідно до закону не може і не повинен займатись (відсутність ліцензії, дозволів тощо) не утворює складу протидії законній господарській діяльності. вимога припинити господарську діяльність може полягати у одній із альтернативних вказівок: ліквідувати юридичну особу, діяльність якої контролює потерпілий; продати (передати) її іншим особам; припинити здійснення фактичної діяльності у певній месцевосці (кар`єрі, цеху, ТРЦ тощо), припинити зайняття окремими видами господарської діяльності або хоча б одним із таких окремих видів.

Форма пред`явлення вимоги, а також час припинення такої діяльності не мають значення для кваліфікації досліджуваного діяння. вимога обмежити господарську діяльність може, зокрема, полягати у пропозиції: зменшити обсяг промислового виробництва, торговельних операцій, послуг, зменьшити таку діяльність у певних пунктах чи регіонах, зменьшить кількості ділових зв`язкі з певними партнерами. вимога укласти угоду, виконання якої може призвести до матеріальної шкоди або обмежити законні права чи інтереси потерпілої особи і стосується виконання або невиконання угоди, що може призведе до: 1) заподіяння майнової шкоди потерпілому; 2) втрати можливих доходів; 3) повної чи часткової втрати прав на управління юридичною особою (угода про продаж, уступку акцій, часток); 4) втрати засобів здійснення господарської діяльності (продаж чи іншу оплатну передачу обладнання, приміщень чи іншого майна); 5) продажу потерпілим продукції лише певним особам, що в свою чергу призведе до зловживання на ринку.

Вимога не виконувати укладеної угоди має місце у разі, коли винний пропонує потерпілому відмовитися від виконання відповідної угоди, що може призвести до заподіяння матеріальної шкоди або обмежити законні права чи інтереси потерпілого чи іншої особи, яка займається господарською діяльністю.

Положення ст. 206 КК України поширюються не лише на випадки, коли від потерпілого вимагають дії на шкоду його особистим інтересам, а й на ті випадки, коли від потерпілого (директора, голови правління, який не є її власником) вимагають вчинення дій, які зашкодять певній іншій юридичній особі. За ст. 206 КК України мають кваліфікуватися і ті діяння, коли винний висуває відповідні вимоги, поєднані із зазначеними вище погрозами щодо особи, яка неспроможна виконати ці вимоги, помилково вважаючи, що вона наділена більшими повноваженнями або має більший, ніж це є насправді, вплив на власників чи керівників суб`єкта господарської діяльності.

В матеріалах кримінального провадження немає відомостей про те, що працівники або будь-які службові особи ТОВ «КП Центральний ринок» пред`явили ПП «Фірма «ФБМ» вимоги про припинення або обмеження господарської діяльності. Цей факт не доведено, оскільки між сторонами склались господарські відносини, тому відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 206 КК України.

Водночас справи містяться пояснення працівників ринку, в яких відповідні особи повідомляють, що жодних перешкод нікому не створюють, підприємство продовжує здійснювати господарську діяльність.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Доводи скарги не дають підстави для висновку про те, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, або дізнавач при прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження, виніс невмотивовану чи незаконну постанову, оскільки з матеріалів кримінального провадження убачається відсутність ознак кримінального правопорушення та не встановлено об`єктивних даних, які б свідчити про вчинення самоуправства чи перешкоджання діяльності суб`єкта господарювання.

За таких обставин, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Приватного підприємства «Фірма «ФБМ», на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_5