Справа № 487/1600/23
Провадження № 1-кс/487/803/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В

22.03.2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Свої вимоги він мотивував тим, що 06.01.2023 він звернувся з заявою про кримінальне правопорушення, а саме про виявлені факти втрати зброї та території м.Снігурівки Баштанського району, а саме військового майна , яке було закріплено за ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яке було ,можливо ,захоплене військами російської федерації , а тому частково знищено , а частково залишилось в тимчасово окупованому місті Снігурівка та було втрачено внаслідок воєнних бойових дій. Особи , які вчинили даний злочин встановлені не були. 07.03.2023 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 з Першого слідчого відділу ДБР з дислокацією у м.Миколаєві надійшов лист про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за їх заявою. Вважаючи рішення щодо відмови у внесенні відомостей до ЄРДР неправомірною заявник звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою.

Заявник в судове засідання не з`явився. В заяві просив повідомити його про прийняте рішення.

Представник Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві до судового засідання не з`явився. В заяві просив розглядати скаргу без їх участі, в задоволені скарги просив відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідуваньдосудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Судом встановлено, що 06.01.2023 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 звернувся з заявою до Першого слідчого відділу ДБР з дислокацією у м.Миколаєві про кримінальне правопорушення, а саме про виявлені факти втрати зброї та території м.Снігурівки Баштанського району, а саме військового майна , яке було закріплено за ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яке було ,можливо ,захоплене військами російської федерації , а тому частково знищено , а частково залишилось в тимчасово окупованому місті Снігурівка та було втрачено внаслідок воєнних бойових дій. Особи , які вчинили даний злочин встановлені не були. 07.03.2023 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 з Першого слідчого відділу ДБР з дислокацією у м.Миколаєві надійшов лист про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за їх заявою.

Як встановлено слідчим суддею , заявник в заяві про внесення відомостей до ЄРДР посилається на те, що військове майно, зброя та боєприпаси після захоплення м.Снігурівка військами російської федерації могло бути захоплене останніми, або частково знищено, а частково могло залишитись на окупованій території, тобто військове майно втрачене внаслідок воєнних дій. Між тим службового розслідування вказаного факту заявником проведено не було.

Наказом МО України від 29.03.2021 №81 затверджено Порядок списання військового майна у збройних силах України та державній спеціальній службі транспорту, затвердженого наказом Міністра оборони України №81 від 29.03.2021, який заявником дотримано не було.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, отримавши заяву ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 дотримались вимог чинного законодавства України: перевірили її та встановили факт відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за обставинами , зазначеного заявником.

Посилання скаржника на те що, викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Так, відповідно до висновку, що викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до вимог ст.216 КПК України встановлена підслідність кримінальних правопорушень досудове розслідування яких здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань, тому ТУ ДБР у м.Миколаєві не є суб`єктом пошуку втраченого майна, зазначеного в заяві ОСОБА_5 .

Таким чином, посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві дійшли правильного висновку, що доводів ОСОБА_6 недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне правопорушення відносно фактів, зазначених у його заяві, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для пошуку втраченого майна.

Таким чином , слідчий суддя вважає, що подана ОСОБА_7 заява саме до ТУ ДБР , розташованого в м.Миколаєві для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей, викладених в його заяві безпідставна та необґрунтована, а томуслідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню до Миколаївського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1