Справа № 357/696/23
У Х В А Л А

24 січня 2023 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

24.01.2023 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування (проводиться дізнання) у кримінальному провадженні №0000103, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. В ході проведення дізнання встановлено, що 20.01.2023 близько 15:50 год. гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 предявив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яка має ознаки підробки. 20.01.2023 проведено огляд земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , на якій виявлено автомобіль марки «Mazda» модель «CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Вище вказаний автомобіль марки «Mazda» модель «CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 вилучено та поміщено на майданчик тимчасове зберігання до ФОП « ОСОБА_5 » за адресою : Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада , кадастровий номер :0:01:029:0134 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 було вилучено до Білоцерківського РУП для проведення судової експертизи. 21.01.2023 відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 за ознаками крмінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 21.01.2023 винесено постанову про призначення судової експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . ОСОБА_4 з даного приводу пояснив, що даний автомобіль він придбав 20.01.2023 року у м. Київ вул. Проспект Алішера Новаї на стоянці для автомобілів у невстановленої особи, на ім`я ОСОБА_6 за грошові кошти у сумі 3000 доларів США. 21.01.2023 винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу, а саме автомобіль марки «Mazda» модель «CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

У судове засідання прокурор не прибув, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання у його відсутність, а також в своїй заяві вказав, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

ОСОБА_4 по розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі проти накладання арешту не заперечує.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування за № 0000103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, прокурор у поданому клопотанні зазначив, що винесено постанови про призначення судової технічної експертизи. На даний час експертизи не проведені а тому на даний час існує необхідність в накладені арешту на автомобіль для проведення даних експертиз.

Враховуючи викладене, а також те, що в ході проведення огляду місця події від 20.01.2023, виявлено та вилучено автомобіль марки«Mazda» модель «CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 яке має важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме є предметами кримінального правопорушення (проступку), виникла потреба у подальшому їх дослідженні та оцінці,а тому слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про накладення арешту на майно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно автомобіль марки «Mazda» модель «CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та відчуження та тимчасово вилучене майно - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та відчуження.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1