ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1263/22
Провадження №1-кп/477/51/23
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору

27 січня 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000312 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 року з Миколаївської обласної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 152 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 грудня 2022 року по указаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні під час вирішення питань, передбачених частиною третьою статті 314 КПК України прокурор ОСОБА_3 висловив думку, яка підтримана іншими учасниками судового провадження, про наявність підстав для повернення обвинувального акта.

Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, суд, на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежився складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт на відповідність приписам статті 291 КПК України, суд установив наступне.

Відповідно до статті 377 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як визначено в пункті 13 частини першої статті 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень частини четвертої статті 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 КПК України.

Відповідно до вимог пункту 5 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» пункті 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, пункт 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пункту 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», пункт 52).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини», пункт 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункт 3 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», пункт 54, «Даллос проти Угорщини», пункт 47).

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, в ньому викладені фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням та формулювання обвинувачення, які містять розбіжності, що не можливо усунути під час судового розгляду.

Так, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті одночасно зазначено як намагання орально проникнути в тіло потерпілої, так і проникнення, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, зокрема не відповідність формулювання обвинувачення фактичним обставинам.

Крім цього, з обвинувального акта не можливо визначитися з місцем вчинення злочину.

За обвинувальним актом, злочин вчинено у лісопосадці, розташованої на відстані близько 1 кілометру від населеного пункту Інгулка Миколаївського району Миколаївської області.

За адміністративно-територіальним поділом в межах території Миколаївського району Миколаївської області населеного пункту Інгулка не існує.

Також, в межах колишнього Жовтневого (Вітовського) району Миколаївської області, територіальна юрисдикція якого, згідно з пунктом 3-1 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» поширюється на Жовтневий районний суд Миколаївської області, населеного пункту Інгулка не існує.

Відповідно до приписів частини першої статті 32 КПК України за загальними правилами підсудності, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Указане унеможливлює визначитися з підсудністю даної справи будь-якому суду загальної юрисдикції.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Ураховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Керуючись статтями 291, 293, 314, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000312 по обвинуваченню ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 152 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_8

Повний текст ухвали оголошено

30 січня 2023 року о 15 годині 30 хвилин.