Провадження №1-кп/521/967/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 07.09.2021 року за № 0001191, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Говтва Козельщинського району Полтавської області, має середню технічну освіту, працює без укладення трудового договору, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

1) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.05.2013 за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

2) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.11.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2014, за ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 3 ст. 185 ст.ст. 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 12.04.2016 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 26 днів,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 07.09.2021 року приблизно в 00:53, керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Primera» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснюючи рух в м. Одесі по вул. Болгарська, з боку вул. Запорізька у напрямку вул. Старопортофранківська, при під`їзді до нерегульованого перехрестя з вул. М`ясоїдівська, діючи необережно, порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 16.11, знак пріоритету 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:

- п. 2.3 «б» - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

- Знаки пріоритету: 2.1 «Дати дорогу» - Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.7 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Так, ОСОБА_7 не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надавши дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, продовжив рух, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення зі службовим автомобілем «Renault Duster» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого крайового перелому гачкоподібної кістки, садна лівого передпліччя.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 , повністю визнавши себе винним, показав суду, що має водійський стаж кілька років та жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Він працював водієм спецмашини (штабелера) на ринку «7 кілометр», а на даний час працює водієм за наймом у приватних осіб. 07.07.2021 року близько 01 години виконував замовлення і, керуючи автомобілем, рухався по вул. Болгарська у м. Одесі у напрямку перехрестя з вул. М`ясоєдовською та не помітив поліцейський автомобіль, який рухався по головній дорозі. В результаті неуважності не надав дорогу цьому автомобілю, в результаті відбулося зіткнення і водій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження. Повністю визнає всі обставини, викладені в обвинуваченні. У скоєному розкаюється. Наразі він займається волонтерською діяльністю, є членом громадської організації «Рятівник». Його волонтерська діяльність пов`язана з керуванням транспортним засобом: він близько 5-6 разів вивозив біженців з тимчасово окупованих територій, доставляє продукти на блок-пости.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані стороною обвинувачення на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його судимість не погашена. Разом з тим, після звільнення з місць позбавлення волі 12.04.2016 він тривалий час не потрапляв у поле зору правоохоронних органів, а вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних правопорушень з необережною формою вини. Він не перебуває на наркологічному і психіатричному обліку, працює без укладення трудового договору водієм, займається активною волонтерською діяльністю в умовах воєнного стану в Україні, є волонтером громадської організації «Рятівник», що підтверджується офіційним посвідченням.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні та надав правдиві покази про обставини його вчинення. Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 66 КК України до пом`якшуючих покарання обставин суд відносить активне зайняття волонтерською діяльністю.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинене кримінальне правопорушення з необережною формою вини, особу винного, пом`якшуючу покарання обставину, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати основне покарання у виді обмеження волі.

З огляду на те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений не уникав, ураховуючи другорядну роль кари як мети покарання, а також фактичне визнання ОСОБА_7 вини і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття, активне зайняття волонетрством), з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе пом`якшити покарання та призначити його із застосуванням ст. 69 КК України.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 тривалий час працює водієм, не має іншого джерела доходу, окрім заробітної плати за роботу водієм, активно займається волонтерською діяльністю, яка також пов`язана з можливістю керувати автомобілем, то суд вважає, що застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами потягне за собою припинення здійснення ним трудових обов`язків, позбавить його можливості працювати і займатися волонтерством, тобто займатися соціально корисною діяльністю, яка має велике значення для держави, особливо у період дії воєнного стану в Україні. Тому суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_7 додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.

Приймаючи рішення щодо застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд керується висновками Верховного Суду, викладених, зокрема у постанові від 20.03.2018 (справа № 695/1446/16): як випливає із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети (ст. 50 КК), визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Крім того, враховуючи фактичну тяжкість злочину, конкретні обставини справи, а також зважаючи на особу винного, який працює, веде соціально активний спосіб життя, відсутність даних, які б негативно характеризували обвинуваченого, враховуючи позицію потерпілого, який не заявляв жодних претензій до обвинуваченого, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства і реального відбування покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
У зв`язку з призначенням покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів в загальній сумі 18089,23 грн. (т. 2 ар. 42, 54, 66, 80, 180, 201).

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ - автомобілі «Renault Duster» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , «Nissan Primera» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що перебувають на зберіганні у володільців, необхідно залишити їм, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року (т. 2 ар. 35-36, 211, 212).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати за кожним викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 18089 (вісімнадцять тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 23 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року на автомобілі «Renault Duster» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , «Nissan Primera» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Речові докази - автомобілі «Renault Duster» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , «Nissan Primera» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що перебувають на зберіганні у володільців, залишити їм.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1