Справа № 953/1459/23
н/п 1-кс/953/1619/23
"27" лютого 2023 р. Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Місцем зберігання прокурор просить визначити за органом відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Маяковського,22.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 25.02.2023, приблизно о 18.50 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: 2.9 а) «Водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував автомобілем «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по проїжджій частині вул. Суходольської в м. Ізюм Харківської області зі сторони вул. Генерала Кульчицького у напрямку вул. Європейської.
Під час руху по вказаній вулиці, в районі залізобетонної електроопори № 31, ОСОБА_4 , діючи необережно, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_5 та невстановленої особи чоловічої статі віком приблизно 45-50 років, які рухалися попереду нього в попутному з ним напрямку, яких він об`єктивно міг виявити, не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на вказаних пішоходів, чим грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п.12.3 "У випадку виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об`єктивно здатний був виявити, він повинний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди невстановлена особа чоловічої статі віком приблизно 45-50 років від отриманих травм загинула на місці ДТП, пішохід ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження: перелом колінної чашечки на лівій нозі.
Порушення п. 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками, і виразилися в тому, що він проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів, які рухалися попереду нього у попутному напрямку, яких він об`єктивно міг виявити, не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, скоїв наїзд на вказаних пішоходів, що спричинило вищевказані тяжкі наслідки.
25.02.2023 слідчим СУ проведений огляд місця ДТП за фактом вказаної події, в ході якого вилучено: тачку металеву «Кравчучка»; лівий кросівок «SALOMON» сірого кольору; тачку металеву велику двоколісну; з автомобіля «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 в ході огляду місця ДТП вилучено: змив з рульового колеса автомобілю, здійснений на відповідний носій та змив з важеля коробки перемикання передач.
Отже, враховуючи положення ст. 98 КПК України, зазначене вище майно, вилучене в ході огляду місця ДТП, є речовими доказами, на яких може міститися інформаційні ознаки, що зберегли на собі та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також є тимчасово вилученим майном, що відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
За таких обставин на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вказане в клопотанні майно шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучені речі для зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, було вилучене 25 лютого 2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної, існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на наступне майно: тачку металеву «Кравчучка»; лівий кросівок «SALOMON» сірого кольору; тачку металеву велику двоколісну; змив з рульового колеса автомобілю, здійснений на відповідний носій; змив з важеля коробки перемикання передач, здійснений на відповідний носій.
Місцем зберігання визначити за органом досудового розслідування - відділом розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Маяковського,22.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1