Справа № 347/222/21
Провадження № 1-кп/347/43/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 14.01.2021 року, №0000042 від 28.04.2021 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не працевлаштований, освіта середня, не одружений, судимий останній раз вироком Коломийського міськрайонного суду від 29.04.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, депутатом не обирався, на утриманні нікого немає

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Судом, визнано доведеним факт, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжці), повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, правильних висновків не зробив та під час непогашеної судимості вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
(Епізод 1) Так, 02.01.2021 у вечірню пору доби, ОСОБА_4 , прибув до господарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: с. Уторопи присілок Гора Косівського району Івано-Франківської області. Зустрівши у дворі матір ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та брата ОСОБА_8 , почав із останніми словесне спілкування. У зазначений час, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за потребою зайшли до будинку залишивши ОСОБА_4 на подвір`ї, біля вхідних дверей до житлового будинку. Після чого ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю на той час будь-яких осіб, зайшов до приміщення коридору житлового будинку, впевнились що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на викрадення чужого майна, таємно викрав із гаманця, який знаходився у кишені куртки ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 1 150 (одна тисяча сто п`ятдесят) гривень.
В подальшому, ОСОБА_4 із викраденими грошовими коштами покинув місце злочину та розпорядися ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
(Епізод 2) 27.04.2021, приблизно о 19.00 год., ОСОБА_4 перебував у приміщенні житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою АДРЕСА_2 , де спільно розпивали алкогольні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 заснув, при цьому залишив свій мобільний телефон марки Nokia 200 на столі житлової кімнати, в якій на той час перебував ОСОБА_4 . Скориставшись тим, що ОСОБА_9 заснув та перебував у іншій кімнаті житлового будинку, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, повторно, викрав зі столу мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Asha 200» кольору «Pink» 1МЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 158 гривень, із сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 100 грн.

В подальшому ОСОБА_4 , маючи змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, місце злочину покинув, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 258 (п`ятсот двадцять) гривень.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
(Епізод 3) Продовжуючи свої злочинні дії, 28.04.2021 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_4 , покинувши будинок ОСОБА_9 , рухався в сторону центру м. Косів вулицею Ольги Кобилянської, Косівської міської територіальної громади Івано-Франківської області. Під час цього ОСОБА_4 на узбіччі дороги по вул. Анни Павлик в м. Косів Косівської міської територіальної громади Івано-Франківської області, побачив транспортний засіб марки Nissan Sunny 1988 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого с ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_4 , після чого у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із салону вказаного автомобіля. Так, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов до транспортного засобу марки Nissan Sunny 1988 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , де за допомогою каменю, який утримував у своїй лівій руці, розбив скло у водійських дверцятах автомобіля, після чого, повторно, таємно викрав із салону автомобіля автомагнітолу марки «Pioneer» моделі «8506ВТ», вартістю 362 гривні, яка перебувала у вжитку та була встановлена у вказаному транспортному засобі.
В подальшому ОСОБА_4 , маючи змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, місце злочину покинув, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 362 (триста шістдесят дві) гривні.
Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше сховище, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину по епізоду 1 та епізоду 2 визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково пояснив, що вчинив вказані правопорушення через скрутне матеріальне становище.

Що стосується епізоду 3, то ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України є збігом обставин. Так, в ту ніч, він дійсно перебував на вул. А. Павлик, де знаходився транспортний засіб потерпілого ОСОБА_11 . Однак він не викрадав магнітолу, та не розбивав скло у автомобілі. ОСОБА_4 визнав, що розбив скло в будинку свідка ОСОБА_12 , і саме про це він говорив на показував на слідчому експерименті, який проводився за його участю. Проте, що він розбивав скло в автомобілі та викрадав автомагнітолу з нього ОСОБА_4 не демонстрував на слідчому експерименті. Також зазначив, що при проведенні слідчого експерименту за його участю, не було понятих. Додатково ОСОБА_4 висловив припущення, що його могли підставити, оскільки працівники поліції, після того, як він розбив скло в будинку свідка, одразу приїхали на місце події. Така оперативність працівників поліції, на переконання ОСОБА_4 викликає настороженість.

ОСОБА_4 , просив його суворо не карати, ствердив, що розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях по епізоду 1, та епізоду 2. Щодо кримінального правопорушення по епізоду 3, то свою не визнав, та просив його в цій частині виправдати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, та притягнути обвинуваченого до відповідальності відповідно до закону (т.2, а.с.25).
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі. До обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру немає, просив його суворо не карати (т.2, а.с.101).
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просив проводити розгляд кримінального провадження без його участі. Зазначив, що завдану шкоду йому не відшкодовано. Цивільний позов він не заявляв. Покарання просив призначити обвинуваченому відповідно до вимог чинного законодавства (т.2, а.с.236).
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 свою по епізоду 1 та епізоду 2 визнав повністю, учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів в цій частині, зокрема щодо допиту свідків.
Щодо епізоду 3, то допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , надав суду показання, що близько 2 год.20 хв, перед Великоднем, півтора роки тому назад, почув вночі стукіт, ніби, щось розбилось. Коли він відчинив вікно, та присвітив ліхтариком, то побачив як обвинувачений розбивав каменем його вікно. Коли обвинувачений побачив, що він був помічений, то всеодно замахнувся та кинув каменем, який попав в іншу сторону. В цей час свідок ОСОБА_12 одночасно зателефонував в поліцію, та до свого кума ОСОБА_13 . Під час телефонної розмови товариш повідомив йому, що саме в цей час в машині ОСОБА_14 розбили вікно. Свідок ОСОБА_12 також зателефонував потерпілому ОСОБА_11 , та його дружині. Через короткий проміжок часу, коли свідок ОСОБА_12 вийшов з домоволодіння на дорогу, де був автомобіль ОСОБА_11 , то побачив, що на місце події прийшли ОСОБА_11 , його дружина, кум ОСОБА_13 . Саме дружина ОСОБА_11 - ОСОБА_15 побачила обвинуваченого, який ховався біля кринички. А магнітолу від автомобіля знайшли на початку його домогосподарства. Свідок пам`ятає, що у автомобілі потерпілого ОСОБА_11 було розбите віконне скло. Також свідок сказав, що обвинувачений обіцяв йому відшкодувати шкоду за розбите скло, однак не відшкодував. Цивільного позову він не заявляв.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засідання, надала показання, що серед ночі, її чоловіку ОСОБА_11 подзвонив сусід ОСОБА_12 , та сказав, що розбита машина. Вона та її чоловік одразу прийшли на місце події, де була розміщена машина. В цей час приїхали працівники поліції, які одразу почали відбирати пояснення у її чоловіка ОСОБА_11 , а інші працівники поліції відбирали пояснення у сусіда ОСОБА_12 , оскільки у його господарстві було розбите вікно. Сам обвинувачений в той момент сховався недалеко від криниці, у траві. Саме свідок першою побачила обвинуваченого, який припіднявся з місця схованки, а потім різко присів. В цей час вона повідомила про це працівників поліції, які одразу ж його затримали. В автомобілі її чоловіка було розбите скло, та вирвана автомагнітола, яку в подальшому знайшли на початку домогосподарства ОСОБА_12 в траві, біля стежки.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , та дослідженими в судовому засіданні документами.
- відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.04.2021 року, ОСОБА_11 , звернувся з відповідною заявою, в якій ствердив, що в період доби 28.04.2021 року з 02:00 год по 07:00 год невідома особа, шляхом пошкодження скла у дверях автомобіля марки Nissan, моделі Sunny, д.н.з НОМЕР_3 , який знаходився на узбіччі дороги по вул. А.Павлик, в м. Косів, таємно викрала автомагнітолу (т.3 а.с.1);
- відповідно до копії електронного рапорта, 28.04.2021 року о 02:01 год на спецлінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що відома заявнику особа розбила вікно. На місце події було відправлено слідчо-оперативну групу. Прибувши на місце події, було виявлено ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пошкодив вікно, та намагався залізти в будинок (т.3 а.с.2);
- на підставі ухвали слідчого судді Косівського районного суду від 28.04.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки Nissan, моделі Sunny, 1988 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_17 , але який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_11 (т.3 а.с.3-4);
- відповідно до протоколу огляду місця події від 28.04.2021 року з доданими до нього фототаблицями, в присутності понятих оглянуто територію по вул. А. Павлик, в м. Косів, де на узбіччі дороги, між територіями господарств №17 та №25 наявний транспортний засіб арки Nissan, моделі Sunny, 1988 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 . При огляді транспортного засобу виявлено пошкодження скла у лівій дверці, та при застосуванні дактилоскопічного порошка виявлено чотири сліди пальців рук, які було перекопійовано для проведення дактилоскопічної експертизи. При відкритті автомобіля, в салоні між сидінням водія та карнізом автомобіля виявлено камінь вальної форми. При огляді панелі автомобіля, виявлено вільний отвір від автомагнітоли. Метрів за 20 від автомобіля, на землі поруч із живоплотом виявлено автомагнітолу (т.3 а.с.5-14);
- постановою слідчого від 28.04.2021 року шість слідів пальців рук, камінь овальної форми, та автомагнітола чорного кольору із маркуванням BT/FM/USB/MICROSD/MP3/WMAPLAYER моделі 8506 ВТ визнано речовим доказом (т.3 а.с.15);
-ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 28.04.2021 року на вказані речові докази накладено арешт (т.3 а.с.16-17);
- відповідно до протоколу прийняття заяви про вчиненене кримінальне правопорушення від 28.04.2021 року, ОСОБА_9 звернувся з заявою про те, що в період доби 28.04.2021 року в АДРЕСА_5 , знайомий ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу до столу будинку, викрав мобільний телефон марки і моделі NOKIA 200, рожевого кольору (т.3 а.с.17);
- відповідно до протоколу огляду місця події від 28.04.2021 року з доданими до нього фототаблицями, в приміщенні коридору першого поверху адміністративної будівлі Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 надав працівникам поліції мобільний телефон, який він викрав вночі 28.04.2021 року у ОСОБА_9 в АДРЕСА_5 , під час розпивання алкогольних напоїв. Вказаний телефон було оглянуто, описано його характеризуючі дані, та в подальному ОСОБА_4 написав заяву про добровільну видачу телефону (т.3 а.с.19-25);
- відповідно до протоколу огляду місця події від 28.04.2021 року, оглянуто приміщення житлового будинку по АДРЕСА_5 , та встановлено обстановку в якій ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розпивали алкогольні напої, та речі домашнього вжитку, в тому числі розташування меблів, та столу звідки ОСОБА_4 викрав мобільний телефон (т.3 а.с.26-30)
- відповідно до постанови про визнання речовим доказом, від 28.04.2021 року мобільний телефон марки NOKIA 200 рожевого кольору, визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання (т.3 а.с.31-32);
- ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 29.04.2021 року на вказаний речовий доказ накладено арешт (т.3 а.с.33-34);
- згідно висновку експерта від 11.05.2021 року №СЕ/19-/109-21/4661-ТВ ринкова вартість наданої а дослідження автомагнітоли PIONEER, моделі 8506ВТ, саном на 28.04.2021 року могла становити 362 грн. (т.3, а.с.35-40); вартість проведення експертизи складає 858,10 грн (т.3 а.с.41);
- згідно висновку експерта від 30.04.2021 року № №СЕ/19-/109-21/4659-ТВ ринкова вартість мобільного телефону марки NOKIA 200 рожевого кольору, могла становити 158 грн. (т.3 а.с. 42-48); вартість проведення експертизи становить 653, 80 рн (т.3 а.с.49);
- згідно довідки вартість сім карти Київстар становила 100 грн (т.3, а.с.50);
- згідно висновку експерта від 12.05.2021 року № СЕ/19-/109-21/4655-Д, сліди пальців рук максимальними розмірами 19*17, 19*9, 21*12, вилучені під час огляду місця події, з автомагнітоли, придатні для ідентифікації особи. Зокрема сліди пальця руки розміром 21*12 залишені безіменним пальцем правої руки громадянином ОСОБА_4 . Сліди пальців рук максимальними розмірами 22*10, 20*10 залишені відповідно вказівним та безіменним пальцями лівої руки громадянином ОСОБА_4 (т.3 а.с.51-60); вартість проведення експертизи становить 2059,44 грн (т.3 а.с.61);
- відповідно до протоколу слідчого експерименту від 28.04.2021 року з доданими до нього фототаблицями, проведеного за участю ОСОБА_4 , останній показав, як за адресою АДРЕСА_5 , викрав зі столу житлового будинку мобільний телефон марки і моделі NOKIA 200, рожевого кольору. Крім того, ОСОБА_4 під час слідчого експерименту зазначив , що слід пройти на паралельну вулицю Анни Павлик, де на узбіччі дороги між господарствами знаходився транспортний засіб марки Nissan Sunny 1988 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 . ОСОБА_4 детально та послідовно розказав, як розбив скло в автомобілі, та витягнув автомагнітолу. Вказаний протокол підписаний особами, що брали участь в слідчому експерименті, в тому числі ОСОБА_4 без жодних зауважень, та застережень (т.3 а.с. 62-66).
- відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, від 13.01.2022 року, ОСОБА_6 звернувся з заявою, про те, що в період з 02.01.2021 року по 13.01.2021 року в с. Уторопи, Косівського району, невідома особа зайшовши в приміщення будинку ОСОБА_6 вчинила крадіжку грошових коштів на суму 600 грн., які знаходилися в гаманці (т.3 а.с.87);
- відповідно до протоколу огляду місця події від 14.01.2021 року з доданими фототаблицями, оглянуто житловий будинок, що в с. Уторопи, присілок Гора, в якому проживає ОСОБА_6 . Під час огляду ОСОБА_6 вказав на темно-синього кольору куртку, яка присутня на вішаку, та з кишені якої було витягнуто його гаманець та викрадено з нього грошові кошти (т.3 а.с.88-95);
- відповідно до протоколу слідчого експерименту від 26.01.2021 року, проведеного за участю ОСОБА_4 , останній детально розказав, та показав, як знаходячись в господарстві ОСОБА_6 , а саме в приміщенні коридору, витягнув з куртки гаманець. Відкривши гаманець, вийняв звідти грошові кошти, та поставив до своєї кишені. Під час слідчого експерименту ОСОБА_4 сказав, що коли він перерахував кошти, то виявилось що він викрав 800 грн. В той же час, ОСОБА_6 , під час слідчого експерименту, ствердив, що в нього було вкрадено 1150 грн. (т.3 а.с. 97-99);
- відеозаписом слідчого експерименту проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 в допомогосподарстві потерпілого ОСОБА_6 . Під час проведеного слідчого експерименту, обвинувачений повністю відтворив, обставини вчинення ним крадіжки грошових коштів у ОСОБА_6 (т.3, а.с.100).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.
Що стосується показань обвинуваченого щодо епізоду 3 , то суд зауважує, що в матеріалах кримінального провадження є протокол слідчого експерименту, який проводився за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та двох понятих. При цьому в протоколі слідчого експерименту, який підписаний власноруч обвинуваченим, описані обставини вчинення ним крадіжки автомагнітоли з автомобіля. Також до протоколу долучено фототаблиці, на яких зображений обвинувачений ОСОБА_4 , та показує, на вікно автомобіля, яке він розбив, як потрапив у салон автомобіля, та місце де сховав автомагнітолу (т.3 а.с.62-65).
Також суд зауважує, що згідно висновку експерта від 12.05.2021 року № СЕ/19-/109-21/4655-Д, сліди пальців рук максимальними розмірами 19*17, 19*9, 21*12, вилучені під час огляду місця події, з автомагнітоли, придатні для ідентифікації особи. Зокрема сліди пальця руки розміром 21*12 залишені безіменним пальцем правої руки громадянином ОСОБА_4 . Сліди пальців рук максимальними розмірами 22*10, 20*10 залишені відповідно вказівним та безіменним пальцями лівої руки громадянином ОСОБА_4 (т.3 а.с.51-60).
Отже доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про його непричетність до інкримінованого правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, є неспроможними, та такими, що спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом доказами.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, у сукупності вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Так, суд враховує, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Відповідно до характеристики виданої Угорницьким старостинським округом Отинійської селищної ради обвинувачений проживає без реєстрації біля бабусі по АДРЕСА_1 . За місцем проживання скарг на обвинуваченого до сільської ради за останні три місяці не поступало. Згідно довідки виданої Угорницьким старостинським округом Отинійської селищної ради обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований по АДРЕСА_6 , в склад сім`ї входять батьком, мати та сестра. На утриманні в ОСОБА_4 нікого немає, неодружений, не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає часткове визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду щодо епізодів 1 та 2.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочину.

Що стосується повторності, як обтяжуючої обставини, зазначеної в обвинувальному акті, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000042 від 28.04.2021 року, то суд зауважує наступне.

Згідно зі ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ст. 35 КК України повторність, сукупність та рецидив злочинів враховуються при кваліфікації злочинів та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 16, ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», в окремих статтях Особливої частини КК ( 2341-14 ) рецидив злочинів передбачено як різновид повторності злочинів і, крім таких кваліфікуючих ознак, як вчинення злочину повторно або його вчинення особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, може бути виражений і такою кваліфікуючою ознакою, як вчинення злочину особою, раніше судимою за відповідний злочин. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК ( 2341-14 ) як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК ( 2341-14 ) як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Як вбачається з вироку ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, скоїв кримінальні правопорушення, передбачене ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, тому суд не враховує повторність злочину як обтяжуючу обставину, оскільки вона передбачена як кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статей. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових порушень закону, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
При цьому остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України.
Враховуючи наведене, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважає за необхідне частково приєднати до покарання за даним вироком, покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду від 29.04.2022 року та остаточно призначити покарання із застосуванням ч.4 ст. 71 КК України.

Крім цього, на підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання за даним вироком, строк відбування покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, частково приєднати до покарання за даним вироком, покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за даним вироком, строк відбування покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2022 року.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000042 від 28.04.2021 року на загальну суму 3 571, 34 гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2021 року на мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Asha 200» кольору «Pink» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2021 року на шість слідів пальців рук, камінь овальної форми, автомагнітолу марки «Pioneer» моделі «8506ВТ».
Речові доказів у кримінальному провадженні:
- шість слідів пальців рук та камінь овальної форми знищити;
- автомагнітолу чорного кольору із маркуванням BT/FM/USB/MICROSD/MP3/WMA PLAYER, «Pioneer», моделі «8506ВТ» - повернути законному володільцю;
- мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Asha 200» кольору «Pink» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути законному володільцю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1