Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1858/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ УП поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000027 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000027 від 18.02.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, ОСОБА_5 грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27.07.2011 року №796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу №7 від 23.03.1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20.08.2008 року №481 і від 29.07.2010 року №634, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у останнього винник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав 20 (двадцять) згортків, в яких містилась у великих розмірах особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС, які ОСОБА_5 помістив у центральне відділення рюкзака та розпочав незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах 4-ММС, ОСОБА_5 , 18.02.2023 о 15 год. 10 хв., зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, у великих розмірах, зайшов до вестибюлю станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був зупинений працівниками поліції та в подальшому запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

В подальшому, на підставі ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано в якості особи підозрюваної у вчиненні злочину та у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено із центрального відділення рюкзака 20 (двадцять) згортків, в яких знаходилась кристалічною речовиною, а саме особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС, у великих розмірах, яку останній незаконно придбав та зберігав за вищевикладених обставин, з метою збуту.

4-ММС (4-метилметкатитон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Список № 2 психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці ІІ», є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні, з метою збуту у великих розмірах особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, під час затримання ОСОБА_5 здійснено особистий обшук останнього та серед іншого вилучено мобільний телефон марки «Алкатель», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

На даний час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучений у підозрюваного ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Алкатель», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 є предметом кримінального правопорушення, може містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили або причетні до вказаного правопорушення, а також може зберігати дзвінки, листування, фотознімки, відео файли, звукові файли та смс-повідомлення щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, та такі, що підлягатимуть проведенню судових експертиз та можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши клопотання та документи додані до клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

У провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав 20 (двадцять) згортків, в яких містилась у великих розмірах особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС, які ОСОБА_5 помістив у центральне відділення рюкзака та розпочав незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь- якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 191 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора та, зокрема, іншого власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Під час ухвалення цієї ухвали судом враховуються вимоги ст. 132 та ст. 173 КПК України.

Згідно з ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги можливість конфіскації майна як виду покарання у разі засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що до клопотання слідчим надано достатня кількість доказів необхідності накладення арешту, суд вбачає достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як засобу покарання, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ УП поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000027 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Алкатель», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ..

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих Подільського УП ГУНП у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1