Справа № 199/9403/21
УХВАЛА

17.11.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000715 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2021 року, відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , без визначення розміру застави, оскільки перебіг строків закінчується, а ризики, які було встановлено при обранні та продовженні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника та обвинуваченого.

На підставі абз. 5 п. 20-5 Перехідних положень КПК України у зв`язку з неможливістю у визначений КПК України строк розглянути зазначене клопотання колегією суддів, таке клопотання розглядається головуючим.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії раніше обраного та продовженого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід, без права внесення застави, у виді тримання під вартою, згодом відповідно до увал як слідчого судді так і суду строк продовжено та наразі строк дії ухвали спливає.

За результатами апеляційного перегляду ухвали суду та слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська залишені без змін.
Так, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи за ч.1 ст. 115 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968).
Протягом перебування обвинуваченого в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_3 в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд не визначає розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені під час обрання та продовженні ОСОБА_3 , запобіжного заходу не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

При цьому суд враховує й наявність не виконаної ухвали суду від 05.09.2022, відповідно до якої клопотання захисника ОСОБА_5 задоволено частково та призначено у кримінальному провадженні молекулярногенетичну експертизу.
Керуючись ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, тобто до 15 січня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Головуючий: ОСОБА_6