У Х В А Л А

31 жовтня 2022 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 221 050 400 015 85 від 07 серпня 2022 року ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 стосовно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05.09.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У провадженні стягнуто процесуальні витрати та вирішена доля речового доказу.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у провадженні № 120 221 050 400 015 85 від 07.08.2022 ОСОБА_2 подав до Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05.09.2022 стосовно ОСОБА_3 може бути оскаржений, крім випадків, передбачених ст. 294 КПК України, і прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України з урахуванням приписів п. 20 ч. 2 ст. 36 КПК України, має право на подачу апеляційної скарги.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційної скарги прокурором у кримінальному провадженні № 120 221 050 400 015 85 від 07.08.2022 ОСОБА_2 дотримані.

За положеннями п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, найменування суду апеляційної інстанції та вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, даних норм процесуального закону прокурор у провадженні ОСОБА_2 не дотримався.

Так, прокурор ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва.

Проте, Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Частиною 6 статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно опублікованого в газеті Голос України повідомлення Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03.10.2018.

Отже, з 03.10.2018 Апеляційний суд міста Києва припинив своє існування.

Натомість, прокурор у провадженні № 120 221 050 400 015 85 від 07.08.2022 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва в той час як, наразі, забезпечує здійснення правосуддя на території міста Києва та Київської області в апеляційному порядку - Київський апеляційний суд, що і було роз?яснено учасникам провадження, згідно резолютивної частини оскаржуваної вироку судом першої інстанції, який оскаржив прокурор.

Крім того, як видно з апеляційної скарги прокурора, він просить: вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05.09.2022 стосовно ОСОБА_3 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Обгрунтовуючи дані апеляційні вимоги прокурор в апеляційній скарзі послався на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність вказівкою про те, що хоча суд і буквально виклав обов?язки, що передбачені ст. 76 КК України, зокрема щодо обов?язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, проте суд, вочевидь, мав на увазі обов?язок обвинуваченого повідомляти про всі істотні зміни в характері та організації його життя, що включають зміни як у місці роботи, так і навчання, проте, суд першої інстанції ухвалив рішення про альтернативні обов?язки, що покращує становище обвинуваченого.

За такими апеляційними вимогами апелянта, слід дійти висновку що прокурор взяв на себе функції, якими законом він не наділений, а саме тлумачити норми права та їх викладення у законі, з певними висновками щодо його застосування, - що є неприпустимим.

Не навів прокурор у мотивуванні апеляційних вимог, щоб ґрунтувалися на вимогах закону, і щодо обов?язкової необхідності вказівки при застосуванні до ОСОБА_3 ст. 75 КК України при його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, посилання на те, що якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення....

Отже, за викладеним, апеляційна скарга прокурора містить такі неузгодженості з застосуванням нормою права, без їх обґрунтування, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, оскільки є невизначними межі апеляційної скарги, що підлягають перегляду в апеляційній інстанції на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, а тому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 221 050 400 015 85 від 07.08.2022 ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05.09.2022 стосовно ОСОБА_3 необхідно залишити без руху та надати прокурору достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 221 050 400 015 85 від 07 серпня 2022 року ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1