Справа 688/414/23
№ 1-кс/688/713/23
Ухвала

про накладення арешту на майно

05 квітня 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,подане в рамках кримінального провадження за №0000006 від 19 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, про арешт майна,

встановив:

Прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000006 від 19 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування клопотання послався на те, що службові особи бувшої Малоправутинської сільської ради Славутського району, на даний час Берездівської сільської ради Шепетівського району, в невстановлений період часу, маючи повноваження на вчинення нотаріальних дій, склали завідомо неправдиві офіційні документи:

- заповіт від 15 грудня 1994 року № 21, що містить розпорядження ОСОБА_4 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_5 в спадок право на земельну частку (пай), із земель колективної власності колишньої СССВ ім. Б.Хмельницького, посвідчене сертифікатом серії ХМ № 047556;

- заповіт від 10 березня 1998 року № 10, що містить розпорядження ОСОБА_6 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_7 в спадок право на земельну частку (пай), із земель колективної власності, посвідчене сертифікатом серії ХМ № 0102122;

- заповіт від 15 жовтня 1999 року № 8, що містить розпорядження ОСОБА_8 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_7 в спадок право на земельну частку (пай), із земель колективної власності колишньої ССГ ім. Михайлова на території Марачівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_1 ;

- заповіт від 16 грудня 2000 року № 19, що містить розпорядження ОСОБА_9 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_10 в спадок право на земельну частку (пай), із земель колективної власності колишньої ССГ «Промінь», посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_2 ;

- заповіт від 16 грудня 2000 року № 20, що містить розпорядження ОСОБА_11 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_10 в спадок право на земельну частку (пай), із земель колективної власності колишньої ССВ «Губелецька», посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_3 ;

- заповіт від 25 грудня 2002 року № 16, що містить розпорядження ОСОБА_12 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_13 в спадок право на земельну частку (пай), розташовану на території Великоправутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, площею 2,47 умовних кадастрових гектари, посвідчене сертифікатом серії ХМ № 0319472;

- заповіт від 20 лютого 2005 року № 1, що містить розпорядження ОСОБА_14 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_7 в спадок право на земельну частку (пай), із земель колективної власності колишньої ССГ ім. Михайлова на території Марачівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, посвідчене сертифікатом серії № 0102121:

- заповіт від 20 березня 2005 року № 2, що містить розпорядження ОСОБА_15 , на випадок смерті про передачу ОСОБА_7 в спадок право на земельну частку (пай), із земель колективної власності, посвідчене сертифікатом серії ЯБ № 592836.

Надалі, на підставі рішень Славутського міськрайонного суду (справи №№ 682/1851/20, 682/2317/20, 682/3756/19, 682/1805/20, 682/1806/20, 682/72/20, 682/1425/19, 682/1993/19, 682/1994/19), спадкоємцям, які надали до суду копії неправдивих документів заповітів), визначено додатковий строк для прийняття спадщини, та, в окремих випадках, прийнято рішення про визнання за особами права на спадкове майно-земельну частку (пай).

Таким чином, в діях службових осіб бувшої Малоправутинської сільської ради (наразі Малоправутинського старостинського округу Берездівської ОТГ) вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

19 січня 2023 року Шепетівською окружною прокуратурою за вказаним фактом розпочате досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

В ході досудового розслідування злочину встановлено, що у журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Малоправутинської сільської ради відсутні записи про реєстрацію усіх без винятку зазначених вище заповітів.

Допитані бувші секретарі Малоправутинської сільської ради ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказали, що зазначені вище заповіти своїми підписами не засвідчували, а особи, зазначені у заповітах, до них, як посадових осіб Малоправутинської сільської ради, взагалі ніколи не зверталися.

Крім того, ОСОБА_16 вказала, що припинила повноваження секретаря Малоправутинської сільської ради з грудня 2000 року, що підтверджується записами у трудовій книжці, виданій на її ім`я, тому не мала повноважень посвідчувати заповіти.

Окрім того, примірники оригіналів заповітів від 15 грудня 1994 року № 21, 10 березня 1998 року № 10, 15 жовтня 1999 року № 8, 16 грудня 2000 року № 19, 16 грудня 2000 року № 20, 25 грудня 2002 року № 16, 20 лютого 2005 року № 1, 20 березня 2005 року № 2 відсутні у приміщення Малоправутинської сільської ради, оскільки фактично не існували.

Разом з тим, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_13 , на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 13 лютого 2020 року (справа № 682/72/20), визначено додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом від 25 грудня 2002 року № 16 після смерті ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Бугаївка Васильківського району Київської області.

Надалі, приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_18 видано ОСОБА_13 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_12 від 05 червня 2020 року (спадкова справа № 15/2020).

Після чого, ОСОБА_13 звернувся із заявою до Берездівської сільської ради (вх. № к-3057 від 18 вересня 2020 року) про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами с. Великий Правутин Шепетівського району.

На підставі підпункту 53 пункту 1 рішення Берездівської сільської ради № 39 від 24 вересня 2020 року «Про затвердження документації із землеустрою», у власність ОСОБА_13 передано земельну ділянку площею 1,6223 га, кадастровий номер :02:012:0024.

Надалі, ОСОБА_13 02 січня 2023 року уклад договір оренди земельної ділянки із СФГ «Клепачі» ().

Вказана земельна ділянка вибула з комунальної власності внаслідок використання підробленого документу заповіту, тобто набута кримінально протиправним шляхом.

Постановою слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_19 від 29 березня 2023 року земельну ділянку з кадастровим номером :02:012:0024 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на зазначену вище земельну ділянку з метою збереження речового доказу, недопущення його відчуження або вчинення відносно них інших дій, які унеможливлять повернення ділянки до комунальної власності.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_19 в судове засідання, надали суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності особи, яка є власником майна, на яке накладається арешт, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза спотворення або знищення слідів кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна, зокрема, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1,2 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому Кодексом порядку, у тому числі на рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В даному випадку підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане у клопотанні слідчого майно є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Судом встановлено, що СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000006 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та розпочато досудове розслідування.

Враховуючи, що земельну ділянку площею 1,6223 га, кадастровий номер :02:012:0024, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000006, прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також для забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на зазначену в клопотанні земельну ділянку, яка є об`єктом кримінального правопорушення. Отже, невжиття заходів процесуального примусу може призвести до подальшого протиправного відчуження зазначеної в клопотанні земельної ділянки.

В частині заборони іншим юридичним та фізичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою, на яку накладається арешт, відмовити, оскільки прокурором не конкретизовано коло осіб, яких стосується така заборона.

Керуючись ст.ст.36, 98, 100, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:012:0024 площею 1,6223 га, розташовану за межами с. Великий Правутин Шепетівського району Хмельницької області, заборонивши ОСОБА_13 та СФГ «Клепачі» () відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним об`єктом нерухомого майна.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: