Справа № 201/9432/22
Провадження № 1-кс/201/3506/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Біловодського відділу Старобільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт. Біловодськ, Луганської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000496 від 21.09.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 01 серпня 2022 року, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04.00 годині ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області, маючи умисел на здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, а також на дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про освіту» вступила в злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації та представниками так званої «ЛНР», погодилась на пропозицію зайняти посаду в закладі освіти на території тимчасово окупованого смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області.

У подальшому, ОСОБА_6 , з 01 серпня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, умисно, добровільно зайняла посаду - «директора Біловодського ліцею «Лідер», який підпорядкований т.зв. «адміністрації Біловодського району лнр». Надалі, виконуючи покладені на неї обов`язки, організувала роботу навчального закладу, залучивши до учбового процесу педагогічних працівників та учнів, впровадивши в закладі освіти стандарти освіти держави - агресора російської федерації шляхом здійснення перепідготовки вчителів освітніми спеціалістами держави-агресора, використання в учбовому процесі навчально- методичних матеріалів та навчальних посібників держави-агресора.

Також, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , у вересні 2022 року, під час підведення масових заходів за участі малолітніх та неповнолітніх учнів ліцею здійснювала, безпосередню пропаганду з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, закликала до необхідності навчання за «федеральними освітніми стандартами» окупаційної влади російської федерації, створення «військово-партіотичного руху Юнармія», яке функціонує в рамках дитячо-юнацької організації «російський рух школярів», пропонуючи батькам грошову виплату у розмірі 10 000 російських рублів від Російської Федерації.

Таким чином, дії ОСОБА_6 , виразились у здійснення громадянином України пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, а також дій спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 111-1 КК України.

21 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 111-1 КК України. В подальшому 27 жовтня 2022 року постановою слідчого, ОСОБА_6 оголошено у розшук.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій територій, вчинила злочин, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на відсутність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також порушення права на захист підозрюваної ОСОБА_6 , враховуючи, що остання не обізнана в належний спосіб про здійснення стосовно неї кримінального провадження, та відсутності належного повідомлення про підозру та про виклики підозрюваної, у зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Вислухавши клопотання прокурора та думку захисника, а також дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних правових висновків.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 (затверджений Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 21 вересня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 20 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною першою ст. 133 КПК України визначено, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до положень абз. 1 ч. 8 ст. 135 КПК України встановлено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Абзацом другим ч. 8 ст. 135 КПК України визначено, що особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Так, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод утверджує наявність у кожного, хто перебуває під юрисдикцією Держави - Договірної Сторони Конвенції, права на справедливий суд.

Елемент «справедливості» складається з прав, до яких належить й право на усне слухання та особисту присутність обвинуваченого під час розгляду судом кримінального провадження щодо нього. Європейський суд з прав людини у рішенні «MEDENICA v. SWITZERLAND» (заява № 20491/92) від 14 червня 2001 року вказав, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією. Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою «SEJDOVIC v. ITALY» (заява № 56581/00) від 01 березня 2006 року, п. 99). У п. 98 зазначено, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

Як встановлено з матеріалів долучених до клопотання, стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_6 викликалась до органу досудового розслідування для проведення процесуальних дій у визначеному законом порядку, у зв`язку з чим, слідчий суддя не може пересвідчитись, що остання, належним чином повідомлена про виклик. Більш того, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 у встановлений процесуальним законом спосіб було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 111, 133, 135, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Біловодського відділу Старобільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.50 годині 06 грудня 2022 року.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1