Суддя ОСОБА_1
Справа № 635/7111/17
Провадження № 1-кп/644/73/23
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2023 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000867 від 03.11.2015 по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , 1977 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146; ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 , 1975 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст. 364; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187; ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 382 КК України,

ОСОБА_11 , 1969 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_12 , 1975 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у вчиненні низки кримінальних правопорушень у складі злочинної організації.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Окрім того, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених підтримав і просив їх задовольнити. Зазначив, що застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваних запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є актуальними, на даний час не зменшилися та не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 вважали клопотання прокурора у відношенні ОСОБА_10 не обґрунтованим і просили відмовити у його задоволенні.

Захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу, обраного у відношенні його підзахисного, або зміну запобіжного заходу на більш м`який. В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, що: усі процесуальні дії та процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні є незаконними та недопустимими, оскільки до 13.02.2017 у кримінальному провадженні не призначався процесуальний керівник; з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24.12.2015) обвинувачені відбули строк покарання у виді позбавлення волі більше 12 років; відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість злочину має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотань прокурора, вважали можливим змінити запобіжні заходи, обрані у відношенні обвинувачених, на більш м`які та не пов`язані з позбавленням волі, посилалися на тривалий термін перебування обвинувачених під вартою, який, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, вже перевищив 12 років та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Усі обвинувачені просили звільнити їх з під варти, оскільки мають намір захищати Україну у війні проти російських загарбників, фізично придатні до військової служби та мають навички поводження зі зброєю.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 заперечував посилаючись на наведені ним доводи у клопотанні про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою.

Вислухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів судового провадження обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 5 статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу враховується, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, навчання; репутацію, його майновий стан; наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Матеріали судового провадження свідчать про наявність у кримінальному провадженні ризиків того, що, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватися від суду та вчинити інші злочини. Обґрунтованість цих ризиків полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років може викликати загрозу їх втечі, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», відповідно до якого «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні декількох епізодів кримінальних правопорушень у складі злочинної організації протягом тривалого періоду часу, що свідчить про їх стійку суспільно небезпечну поведінку та підвищену небезпеку для суспільства.

На теперішній час встановлення обставин справи та перевірка їх доказами цією колегією суддів не розпочаті, потерпілі та свідки не допитані, тому ризик можливого незаконного впливу на них з боку обвинувачених продовжує зберігатися.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання та продовження обраних у відношенні обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання їх під вартою не перестали існувати і продовжують зберігатися, а саме: існує ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам і забезпечити дієвість судового розгляду кримінального провадження.

Посилання захисника ОСОБА_7 на допущені під час досудового розслідування кримінального провадження порушення вимог КПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування запобіжного заходу, обраного у відношенні його підзахисного, оскільки підлягають перевірці та оцінці під час судового розгляду кримінального провадження по суті, яке на теперішній час цією колегією суддів ще не розпочато.

Та обставина, що обвинувачені мають сім`ї, не є достатнім чинником за для гарантованого запобігання можливим ризикам ухилення обвинувачених від суду та запобігання вчинення ними інших кримінальних правопорушень, оскільки на час вчинення інкримінованих злочинів, обвинувачені вже мали родини, але ця обставина перешкодою для вчинення інкримінованих ним дій не стала.

З урахуваннямнеможливості запобігання наявним ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання їх під вартою, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування чи зміну обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який та необхідність продовження дії раніше обраного у відношенні нього запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Колегія суддів зазначає, що лише такий запобіжний захід, як тримання обвинувачених під вартою, спроможний забезпечити їх належну процесуальну поведінку та дієвість судового розгляду кримінального провадження. При цьому суд виходить, серед іншого, і з того, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якого свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні воєнного стану обвинувачений, який під час судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 255 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Таким чином, щодо наміру обвинувачених, у разі їх звільнення з - під варти, захищати Україну у війні проти російських загарбників, то суд зазначає, що відповідно до наведених положень ч. 1 ст. 616 КПК України їх звільнення з-під варти з цих підстав неможливо.

У зв`язку з тим, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених із застосуванням насильства, то підстав для визначення їм застави, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 314 317, 342 345, 616 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання обвинувачених під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор»: ОСОБА_9 , 1977 року народження; ОСОБА_10 , 1975 року народження; ОСОБА_11 , 1969 року народження; і ОСОБА_12 , 1975 року народження, кожного на шістдесят днів, а саме, до 21 квітня 2023 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_13

ОСОБА_3