ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференцзв'язку кримінальне провадження № 00000 від 02 січня 2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Прелесне Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , захисника-адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 13 грудня 2022 року у денний час доби знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , коли у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного часу, поєднане з проникненням до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном та обернення його в свою власність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.12.2022 року приблизно об 11 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що у вказаному будинку ніхто не мешкає, діючи умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, впевнившись, що оточуючих поблизу не має, господарі відсутні та за його діями ніхто не спостерігає, ногою вибив дві дошки паркану, таким чином ОСОБА_3 отримав змогу потрапити на територію вищевказаного домоволодіння.

Після чого, ОСОБА_3 відкинув металевий гачок вхідних дверей літньої кухні, що є сховищем та проник у її приміщення.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщені літньої кухні, що є сховищем, та яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 майно, а саме:радіоприймач океан 209, вартістю 500 гривень 00 копійок;риболовна вудочка WOLF 5005, вартістю 250 гривень 00 копійок;мультиварку REDMOND RMC - 4503, вартістю 1200 гривень 00 копійок; після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1950 гривень 00 копійок.

Таким чином дії ОСОБА_3 виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у сховище, яка вчинена в умовах воєнного стану, тобто у скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження, при допиті обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини що викладені у обвинувальному акті, щиро покаявся та пояснив суду, що він, достовірно розуміючи про введення воєнного стану у державі, 13 грудня 2022 року приблизно о 11 годині 30 хвилин вибив ногою дві дошки в паркані та зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , після чого відкинувши металевий гачок вхідних дверей літньої кухні проник до її приміщення і викрав радіоприймач океан 209;риболовна вудочка, вартістю;мультиварку REDMOND RMC. У подальшому, викрадене майно було вилучено працівниками поліції та повернуто потерпілому.

Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім того, із дослідженого судом висновку судово - психіатричної експертизи № 143 від 13.03.2023 року, вбачається, що ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і у теперішній час виявляє психічне захворювання у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезу (травма головного мозку, хронічна алкогольна інтоксикація).

За своїм психічним станом в той період часу іспитований не був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У теперішній час іспитований також не може повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У разі засудження до іспитованого рекомендовано застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання (згідно ч.2 ст.20 КК України).

Враховуючи викладене, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ст.20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто такою яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

З положень статей 93, 94, 96 КК України вбачається, що примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати в якості примусового заходу медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили в стані обмеженої осудності злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 96 КК України, у разі призначення покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі примусове лікування здійснюється за місцем відбування покарання.

Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, не працює, нікого на утриманні не має, враховуючи висновкок психіатричної експертизи, суд приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності обвинуваченого, як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживанняОСОБА_3 .

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, без ізоляції її від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України із застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

На підставі ст. 370, 374, 504КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на два роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_3 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виконання вироку в частині застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - здійснювати за місцем проживання засудженого.

Речові докази у кримінальному провадженні - радіоприймач, риболовна вудочка,мультиварка, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 , як власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1