Справа № 204/2931/23
Провадження № 1-кп/204/728/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 14 січня 2023 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, інваліда, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України №2117-ІХ від 03.03.2022 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Відповідно до Указу Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

17.12.2022 приблизно о 12:10, слідуючи до себе додому потерпілий ОСОБА_4 поблизу дитячої поліклініки №2, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул.Новошкільна, буд.92, зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 , з яким вирішили вживати алкогольні напої. Для цього вони розмістились на лавці неподалік приватного будинку, розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Соснова, буд.22. В ході спілкування та вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 отримав прохання місцевої жительки - ОСОБА_6 щодо придбання коньяку в супермаркеті «АТБ», який знаходиться неподалік від вказаної адреси.

На вказане прохання ОСОБА_5 погодився та попрямував до супермаркету «АТБ», розташованого у м.Дніпро, по вул.Шкільна, для придбання алкогольного напою. В цей час ОСОБА_5 зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_7 , та в процесі розмови вони вирішили повернутись до ОСОБА_4 та провести час разом, при цьому вживаючи алкогольні напої. Після придбання коньяку, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повернулись до ОСОБА_4 , який продовжував знаходитись за вищевказаною адресою, та почали вживати алкогольні напої.

В ході спілкування та вживання горілки, на телефон ОСОБА_4 надійшов виклик від дружини останнього - ОСОБА_8 , на що ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_5 відповісти на телефонний виклик, та повідомити дружині, що ОСОБА_4 повернеться додому згодом. ОСОБА_5 погодився та здійснив телефонну розмову з ОСОБА_8 . В цей момент,у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на неправомірне заволодіння мобільний телефоном ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, ОСОБА_5 почав тримати мобільний телефон ОСОБА_4 марки Vivo модель vivo 1820, колір Класичний чорний/ Fusion Black, дата виробництва 2019.07.15, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 при собі, а саме в правій кишені своєї куртки.

Після закінчення спілкування та розпиття алкогольних напоїв, потерпілий ОСОБА_4 прийняв рішення піти додому, при цьому забувши, що його мобільний телефон перебуває у ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_5 умисно не повернув мобільний телефон його власнику - ОСОБА_4 , та продовжив тримати телефон при собі з метою подальшого розпорядження ним на власний розсуд. Після того, як ОСОБА_4 покинув місце вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпорядитись викраденим мобільним телефоном марки Vivo модель vivo 1820, колір класичний чорний/ Fusion Black, дата виробництва 2019.07.15, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN:Y820SGE00AH0 2GB+ 32 GB, на власний розсуд, що в подальшому і зробив, а саме 17.12.2022 приблизно о 13:35, знаходячись поблизу супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Новошкільна, біля буд.115, безоплатно передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_7 , при цьому не повідомив останнього про його походження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. Зазначив, що є інвалідом ІІІ групи з дитинства, має дохід у виді пенсії приблизно 1900 грн. Крім того, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого та заявив, що має намір відшкодувати шкоду.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Зазначив, що вибачає обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинуваченого, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, звіт про вартість експертизи, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має, інвалід ІІІ групи, має дохід у вигляді пенсії.

Відповідно до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопрушення, а також попросив вибачення та потерпілий його вибачив.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , той факт, що він щиро каявся, раніше не судимий, є інвалідом, попросив вибачення у потерпілого, який їх прийняв та просив суворо не карати, а також позицію прокурора, щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Згідно зі звітом №389, витрати на проведення судової експертизи в кримінальному провадженні складають 170 гривень та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Згідно зі звітом №389, витрати на проведення судової експертизи в кримінальному провадженні складають 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1