Справа № 302/79/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2023 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хустського РУПГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 08.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2023 року до слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хустського РУПГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та в якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 13.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

У поданому клопотанні слідчий на його обґрунтування зазначає про те, що в провадженні слідчого відділу ВП №2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 08.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.01.2023 року в чергову частину ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 про те, що ним було отримано інформацію, що мешканець одного з населених пунктів Хустського (Міжгірського) району Закарпатської області, зберігає за місцем свого проживання незареєстровану нарізну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї.

08 січня 2023 року за даним фактом розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

13.01.2023 року в період часу з 07 години 30 хвилин до 08 години 30 хвилин, на підставі ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.01.2023 року, справа № 302/79/23 (провадження №1-кс/302/18/23) був проведений обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: сипучу речовину, схожу на мисливський порох, яку опечатано в спец пакет №3425992, три ножі, схожі на холодну зброю, які опечатано в спец пакет №3425989, сипучу речовину, схожу на мисливський порох, яку опечатано в спец пакет № 3425990.

13.01.2023 року постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000012 від 08.01.2023 року.

Як вказує слідчий, в ході досудового розслідування встановлено, що весь перелік виявленого та вилученого в будинку АДРЕСА_1 , фактично можуть бути предметом скоєння кримінального правопорушення, і можуть бути використані як доказ, обставин, що доказуються під час досудового розслідування.

А тому, з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий звертається до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку 13.01.2023 року.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з?явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте у поданому клопотанні слідчий виклав прохання про розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, з наступних підстав.

Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України ,тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно приписів ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Беручи до уваги те, що в теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий зазначає, що виявлене та вилучене в ході обшук в будинку АДРЕСА_1 майно фактично може бути предметом скоєння кримінального правопорушення, і може бути використано як доказ обставин, що доказуються під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та на думку слідчого, вказане майно може мати істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також може містити на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, та з метою запобігання можливості його зникнення або відчуження та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий просить застосувати такий захід забезпечення як - арешт майна. Також слідчий вказує, що у разі ненакладення арешту на це майно, є ризик зникнення, пошкодження цих слідів та унеможливить у подальшому проведення слідчих дій, а тому слідчий звертається до слідчого судді даним клопотанням про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу ВП №2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 08.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

13.01.2023 в період часу з 07 години 30 хвилин до 08 години 30 хвилин, на підставі ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області за№ 302/79/23 (1-кс/302/18/23) від 11.01.2023, був проведений обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: сипучу речовину схожу на мисливський порох, яку опечатано в спец пакет №3425992, три ножі схожі на холодну зброю, які опечатано в спец пакет №3425989, сипучу речовину схожу на мисливський порох, яку опечатано в спец пакет № 3425990.

Згідно постанови старшого слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 11.01.2023 року по кримінальному провадженню №0000012 - сипучу речовину схожу на мисливський порох загальною вагою 306,9 грам та три ножі схожі на холодну зброю - визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, після проведення судових експертиз (а.с.13-14).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що тимчасово вилучене майно, має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки може містити на собі сліди кримінального правопорушення і необхідне для проведення ряду судових експертиз у кримінальному провадженні №0000012 та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий просить задовольнити клопотання та застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України. Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений, підозра у даному кримінальному провадженні будь-якій особі не повідомлена.

Однак суд, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України повинен зберігати об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Відповідно до положень статті 173 КПК України, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна. Суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Одночасно з цим, згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що в ході розгляду даного клопотання органом досудового розслідування наведено достатньо обґрунтованих підстав про необхідність проведення огляду домоволодіння АДРЕСА_1 , дослідження та проведення першочергових слідчих дій відносно зазначеного вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нього, оскільки матеріали клопотання містять достатньо доказів обставин, які обумовлюють мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту це майно, який відповідає потребам досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, відповідно до положень ст.ст.131,132 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного майна є необхідним за потребами досудового розслідування і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, оскільки матеріалами клопотання підтверджено, що вищезазначені вилучені предмети - відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт, задовольнивши клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 13.01.2023 року під час проведення обшуку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- сипучу речовину, схожу на мисливський порох, загальною вагою 306,9 грам;

- три ножі, схожі на холодну зброю.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Слідчому СД ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1