Справа № 203/313/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження 0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вугледар Донецької області, громадянина України, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.03.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 KK України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 72 KK України зараховано строк тримання під вартою з 16.09.2014 року до повного відбуття покарання. 16.03.2019 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 року приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку №96 по проспекту Олександра Поля у м. Дніпро, де побачив раніше йому малознайому ОСОБА_5 , та раніше незнайому ОСОБА_6 , підійшовши до них почав розмову, в ході розмови з потерпілою ОСОБА_5 між ними виник словесний конфлікт, який переріс у сварку. Під час сварки на ґрунті виниклих суперечок з раніше йому малознайомою потерпілою у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 , фізичного болю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, бажаючи заподіяти ОСОБА_5 фізичного болю, ОСОБА_3 діючи умисно, приблизно о 10 год. 00 хв., 05.01.2023 року, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту на ґрунті виниклих суперечок, наблизився до потерпілої ОСОБА_5 та наніс їй з розмаху один удар правою долонею по лівій щоці, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 фізичного болю i не спричинив тілесних ушкоджень.

Тобто, своїми діями, які виразились в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю i не спричинив тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

16 січня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 126 КК України, сторонами узгоджене покарання та наявна згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, а також, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Угодою визначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, свою провину обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Також, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, наслідки невиконання угоди про примирення розуміє та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має. Просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену міру покарання, а також, зазначила, що розуміє надані законом права, наслідки укладення угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, вказуючи на її відповідність вимогам закону.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого та обвинуваченого слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про примирення розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав потерпілого та обвинуваченого при укладанні даної угоди про примирення судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання, оскільки, узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Зазначене в угоді покарання буде достатнім, виконає мету призначеного покарання, а також, буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 січня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000014.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 3 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1