Номер провадження по справі 1-кп/387/40/22
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

21 листопада 2022 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

захисників (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6

обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000411 від 17.11.2020, яке надійшло з Кіровоградської обласної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 , громадянин України, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює ТОВ "Агротех" підсобним робітником, раніше не судимий, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Новопетрівка Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_2 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 23.01.2018 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.ч.1,2 ст.185, ст.70 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, студент групи НОМЕР_1 з професії "Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів" державного навчального закладу "Уманського професійного ліцею", не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 18.04.2019 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, в силу ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість в законному порядку не знята та не погашена,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 08 червня 2021 року надійшов обвинувальний акт зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000411 від 17.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України .

Ухвалами судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2021 року, від 11 серпня 2021 року, від 29 вересня 2021 року, від 24 листопада 2021 року, від 13 січня 2022 року, від 10 березня 2022 року, від 21 квітня 2022 року, від 13.06.2022, від 09.08.2022, від 30.09.2022- продовжувалися запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2022 року без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, на думку прокурора, ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати, так як обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як в разі визнання обвинувачених винними їм може загрожувати покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років. Також обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини. Крім того існує ризик, що обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою уникнення відповідальності, що їм загрожує в разі визнання їх винними, так як обвинувачені проживають неподалік від свідків та потерпілої, тому можуть впливати на них. Також обвинувачені можуть вчинити нові кримінальні правопорушення, так як обвинувачений ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, крім того відносно нього наявні інші кримінальні провадження. Що стосується обвинуваченого ОСОБА_8 , то він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Прокурор вважає, що особисте зобов`язання не може бути застосовано до обвинувачених, так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються останні, є тяжким. Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків не встановлено. Запобіжний захід домашній арешт обвинуваченим не забезпечить належним чином обов`язку не ухилятися від суду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала з приводу продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначала, що ризики передбачені ст.177 КПК України прокурором не доведені. Водночас її підзахисний не має наміру переховуватися або перешкоджати розгляду кримінального провадження. Тяжкість кримінального правопорушення не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому адвокат просила застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав захисника та заперечував з приводу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так як 1,6 років прокурор вказує на одні й ті ж самі ризики, які є необгрунтованими. Також його колишня судимість немає жодного відношення до цього кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заперечував стосовно клопотання прокурора. Підстави для тримання під вартою відсутні так як обвинувачений із самого початку не тиснув на свідків та жодні ризики передбачені КПК України не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала з приводу продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначала, що ризики, які зазначені прокурором є необгрунтованими. У клопотанні про тримання під вартою наявні шаблонні фрази. Наявність обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 не може впливати на застосування запобіжного заходу. Тому адвокат заперечувала щодо продовження до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, який не порв`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував з приводу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримав захисника.

Суд заслухавши клопотання прокурора та учасників кримінального провадження, доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні перебуває розгляд судової справи за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України (ЄУН 387/445/21). На даний час суд зазначає, що у справі не допитані свідки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу і має забезпечити виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень під вартою.

Суд зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у даному кримінальному продовженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, у справі наразі проводиться судовий розгляд. Строк перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою не є поза межами розумного терміну.

При цьому необхідно враховувати, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння, що порушує недоторканість житла громадян, вчинене із застосуванням насильства та у вчиненні незаконного викрадення людини, вчиненого групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, а також у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Кримінальне правопорушення відноситься до класифікації нетяжких та тяжких злочинів, а санкція найбільш тяжкого злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працював у ТОВ "Агротех" підсобним робітником, раніше не судимий, проживає АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується посередньо. При цьому суд вважає, що має місце ризик уникати ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, а також впливати на свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні та проживають в одному населеному пункті.

Обвинувачений ОСОБА_8 не одружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо. При цьому суд не знайшов наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків та осіб, які можуть поручитися за явку обвинуваченого до суду та визнає наявну реальну можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою, а також можливість впливати на свідків та потерпілу, які проживають в одному населеному пункті.

Обвинувачений ОСОБА_9 на момент скоєння кримінального правопорушення був неповнолітньою особою та на даний час є повнолітнім, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 18.04.2019 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області. Також ОСОБА_9 є обвинуваченим і в інших кримінальних правопорушеннях, а за місцем проживання характеризується негативно, що вказує на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому суд не знайшов наявність у ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків та осіб, які можуть поручитися за явку обвинуваченого до суду та визнає наявну реальну можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою. Крім того у ОСОБА_9 наявний ризик при зміні запобіжного заходу впливати на свідків і потерпілу, які проживають в одному населеному пункті.

Враховуючи, що суд не розглянув справу по суті, а також, що суд ще жодного свідка в судовому засіданні не допитував, а тому на даний час інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть усунути зазначені судом ризики, отже на даному етапі судового розгляду зазначені відносно обвинувачених ризики не зменшилися.

Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються зазначеними у клопотанні обставинами та підставами. Більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Крім того суд зазначає, що питання про продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути до спливу строку тримання під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України.

З огляду на зазначене, суд доходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178,182, 331 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 14 години 55 хвилин 19 січня 2023 року, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 14 години 55 хвилин 19 січня 2023 року, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 14 години 55 хвилин 19 січня 2023 року, без визначення застави.

Дату закінчення дії ухвали суду в частині запобіжного заходу встановити до 14 години 55 хвилин 19 січня 2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_11