Номер провадження по справі 1-кп/387/84/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2022 року за № 0000653, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розведеного, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального, передбаченого ч.5 ст.407 КК України з угодою про визнання винуватості,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2022 року близько 12 години ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді командира 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 3 піхотної роти 101 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , за наказом командира військової частини НОМЕР_1 №44 від 27 лютого 2022 року, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив місце служби, а саме район зосередження 101 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебував неподалік АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 25 жовтня 2022 року.

Такі дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби,) в умовах воєнного стану.

В ході підготовчого провадження 06 січня 2023 року прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності адвоката ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, з кваліфікацією дій погодився та між ними була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, визначених судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє наслідки укладення угоди.

Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди, вона не є наслідком застосування до них насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді про визнання винуватості.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Пункт 1 ч.3 ст.314 КПК України надає суду право прийняти рішення про затвердження угоди у підготовчому судовому засіданні.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та є обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В ході підготовчого провадження судом встановлено, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, однак раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітнього сина, проживає разом з батьком ОСОБА_6 , 1961 року народження, який хворіє на тяжкі хронічні захворювання, має на меті продовжити службу у Збройних Силах України та належним чином виконувати обов`язки спрямовані на відсіч та стримання збройної агресії російської федерації. суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

За таких обставин угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а ОСОБА_3 визнанню винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України з призначенням узгодженого покарання, звільненням від покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності адвоката ОСОБА_4 , 06 січня 2023 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1