печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, -

В С Т А Н О В И В :

18.01.2023 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту із забороною вчинення будь-яких дії щодо відчуження, розпорядження та користування на наступне майно:

1) на корпоративні права та статутний капітал компанії СП ТОВ «Транс-Груп» (), який складає 60 000 000 грн. Заборонити органам реєстрації за місцем знаходження СП ТОВ «Транс-Груп» () вносити будь-які реєстраційні зміни, в тому числі, зміну засновників та керівників у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також внесення записів та проведення процедури ліквідації (банкрутства) стосовно СП ТОВ «Транс-Груп» ();

2) на майно, яке зареєстровано за СП ТОВ «Транс-Груп» (), а саме:

- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;

- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;

- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_10 ;

- об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (для обслуговування нежитлового приміщення (гараж) площа (га) 0.1501; виробничий корпус, А-2 (кв.м.) 6838.1; адміністративно-побутовий корпус (кв.м.) 1551.4; бомбосховище, Б (кв.м.) 184.9; мийка, Д (кв.м.) 356.9; склад-гараж, Е (кв.м.) 214.5; склад-гараж, Ж (кв.м.) 364.7; КПП, Л (кв.м.) 35.5; павільон, О (кв.м.) 98; склад паливно-мастильних матеріалів з погребом, Р (кв.м.) 321; вишка охорони, С (кв.м.) 5.7.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що вказані корпоративні права, транспортні засоби та об`єкт нерухомого майна є речовими доказом відповідно до постанов слідчих винесених: у кримінальному провадженні № 0000048 від 26.01.2018 - 29.07.2020 та у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015 - 10.01.2023, оскільки відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягають арешту.

Також, прокурор зазначає, що арешт вказаних корпоративних прав, транспортних засобів та об`єкту нерухомого майна необхідний з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна, яка відповідає п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а також письмові заперечення, виходячи із яких просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів відділу Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000632 від 02.02.2015 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України.

Також Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000644 від 19.05.2021 за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 190 КК України, яке виділено з кримінального провадження №0000048 від 26.01.2018 за ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 України, в рамках якого 21.08.2020 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а 10.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 03.08.2021 кримінальне провадження № 0000048 від 26.01.2018 зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

20.10.2021 відповідно до постанови прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, № 0000074 від 12.12.2017, № 0000850 від 13.09.2018, № 0000937 від 22.07.2021 та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000644 від 19.05.2021 об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано 02.02.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000632.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини за яких приблизно в липні 2014 року перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_9 разом з іншими на даний час невстановленими особами, створила стійке ієрархічне об`єднання осіб для спільної діяльності з метою вчинення особливо тяжких, тяжких та інших злочинів, до складу якої у різний період часу входили: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_5 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та інші невстановлені на даний час особи, запропонувавши останнім прийняти участь у вчиненні запланованих нею злочинів, пов`язаних з ухиленням від сплати податків до бюджетів, підробленням документів, печаток, штампів та бланків, збуту чи використання підроблених документів, печаток, штампів, внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості та заволодінням чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою та набуття, володіння або використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню доходів).

Також у даному кримінальному провадженні досліджуються обставини щодо того, що у вересні 2017 року, більш точна дата стороною обвинувачення не встановлена, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , дізнавшись від представника ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , про те, що ОСОБА_34 має намір придбати земельну ділянку під забудову котеджного містечка, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :78:139:0055 площею 113,52 га, розташовану в м. Києві вул. Озерна, Оболонський район, з цільовим призначенням: «будівництво, експлуатація та обслуговування житлових будинків та об`єктів соціально- культурного призначення», яка належала АТ «Родовід Банк», відносно якого Національним банком України 25.02.2016 року прийнято рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, діючи умисно, користуючись корисливим мотивом, вирішив заволодіти чужим майном в особливо великих розмірах, зокрема грошовими коштами ОСОБА_32 , шляхом його обману та зловживання довірою його представника - ОСОБА_35 .

У своєму клопотанні прокурор вказує, що засновниками та бенефіціарними власниками СП ТОВ «Транс Груп» () з 27.11.2020 по 09.08.2021 одноособово були ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_36 , при тому згідно фінансового звіту за 2020 рік активи підприємства складали 51 359 700 грн., згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань статутний капітал компанії СП ТОВ «Транс Груп» складає 60 000 000 грн.

Також, ОСОБА_5 є фактичним власником СП ТОВ «Транс Груп» (), у власності якого наявне наступне майно:

- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_11 ;

- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;

- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_10 ;

- об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (для обслуговування нежитлового приміщення (гараж) площа (га) 0.1501; виробничий корпус, А-2 (кв.м.) 6838.1; адміністративно-побутовий корпус (кв.м.) 1551.4; бомбосховище, Б (кв.м.) 184.9; мийка, Д (кв.м.) 356.9; склад-гараж, Е (кв.м.) 214.5; склад-гараж, Ж (кв.м.) 364.7; КПП, Л (кв.м.) 35.5; павільон, О (кв.м.) 98; склад паливно-мастильних матеріалів з погребом, Р (кв.м.) 321; вишка охорони, С (кв.м.) 5.7.

Поряд із цим, 09.08.2021 в той період часу, коли ОСОБА_5 перебував у статусі підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в рамках здійснення кримінального провадження №0000048, з метою уникнення можливої конфіскації майна чи спеціальної конфіскації у разі визнання ОСОБА_5 за рішенням суду винним у вчиненні кримінальних правопорушень, було проведено реєстраційні дії по формальній заміні засновників та бенефіціарних власників СП ТОВ «Танс Груп» з ОСОБА_5 та ОСОБА_37 на ОСОБА_38 та ОСОБА_39 .

Таким чином, прокурор вказує, що на даний час з метою досягнення дієвості кримінального провадження виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Розглядаючи клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у клопотанні посилається на те, що 29.07.2020 постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000048 від 26.01.2018 вище перелічене майно визнавалось речовими доказами.

Окрім цього, зазначив, що 10.01.2023 постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015 вище перелічене майно також визнано речовими доказами.

Слідчий суддя зауважує, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України може бути зроблений лише на підставі постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Проте постанов слідчих щодо визнання вище переліченого майна речовими доказами, матеріали клопотання не містять, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити мотиви прийнятого рішення щодо відповідності в даному конкретному випадку майна тим чи іншим ознакам, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відсутність у матеріалах клопотання постанови слідчого, яка обґрунтовує мету накладення арешту, таку, як збереження речових доказів позбавляє слідчого суддю можливості в перевірці зазначення критеріїв, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, яким би могло відповідати зазначене майно.

Таким чином, під час розгляду вказаного клопотання про арешт майна, стороною обвинувачення не надано суду доказів на підтвердження того, що майно, про арешт якого просить прокурор у своєму клопотанні, набуте в результаті вчинення кримінальних правопорушень, або є предметом кримінальних правопорушень, щодо яких проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування на нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності СП ТОВ «Транс-Груп», однак з долучених до клопотання матеріалів не вбачається будь-якого відношення майна СП ТОВ «Транс Груп» з подією кримінального правопорушення щодо якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, що, відповідно, свідчить про відсутність підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також, слідчому судді не представлено відомостей, що власник майна, стосовно якого розглядається питання про накладення арешту, тобто СП ТОВ «Транс-Груп», або його учасники чи посадові особи є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, та мають будь-яке відношення до кримінального провадження № 0000632 від 02.02.2015.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 18 набуте СП ТОВ «Транс-Груп» на підставі мирової угоди б/н від 29.12.2006, затвердженої ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2007, відтак право власності на вказане майно не є та не може бути набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, та щодо нього не може бути застосована спеціальна конфіскація.

Також прокурором не надано слідчому судді доказів належності вищезазначеного майна ОСОБА_5 , який, як зазначено у клопотанні, нетривалий час був засновником та бенефіціарним власником СП ТОВ «Транс Груп», та згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на даний час не є учасником чи засновником вказаного товариства, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до господарської діяльності СП ТОВ «Транс Груп», розподілу прибутку, розпорядження майном.

Як встановлено під час розгляду клопотання, бенефіціарними власниками, а отже і володільцями корпоративних прав СП ТОВ «Транс Груп» є ОСОБА_40 й ОСОБА_41 .

Натомість, ОСОБА_5 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, однак як зазначено прокурором у клопотанні що розглядається, ОСОБА_5 має статус підозрюваного в іншому кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР 26.01.2018 за № 0000048, однак тексту підозри матеріали клопотання не містять.

В ході судового розгляду встановлено, що рухоме та нерухоме майно, яке є предметом даного клопотання прокурора, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000048 від 26.01.2018, у зв`язку з тим, що за версією органу досудового розслідування було набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, що вбачається із ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2020 у справі № 757/33601/20-к та від 13.08.2020 у справі № 757/34174/20-к наданих представником власника майна.

За таких обставин зазначені у даному клопотанні транспортні засоби та об`єкт нерухомого майна не можуть мати відношення до даного провадження та вважатися речовими доказами у ньому.

Отже порушене прокурором питання про арешт майна у даному випадку не відповідає завданням кримінального провадження, оскільки вищезазначене майно, про арешт якого клопоче прокурор, фактично не може бути речовим доказом, а також стосовно нього не може бути застосована спеціальна конфіскація у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, виходячи із наступного.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України.

Також, як регламентує ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із фабули кримінальних правопорушень, які розслідуються за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України, а також матеріалів кримінального провадження в частині розгляду клопотання, не вбачається наявності підстав стверджувати, що майно СП ТОВ «Транс-Груп» перейшло у власність останнього безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і посадові особи якого знали або повинні були знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України та підлягатиме спеціальній конфіскації.

Прокурор у своєму клопотання вказує, що виникла необхідність у накладенні арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації як виду покарання, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, просить накласти арешт вище перелічене майно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в частині розгляду клопотання, зокрема із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань жодній особі у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено.

Таким чином, відсутні законні підстави для накладення арешту на вказане майно з метою спеціальної конфіскації, оскільки жодна особа не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а згідно ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Отже, як встановлено слідчим суддею, матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України, як такого на чиє майно може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації.

Окрім того, під час розгляду даного клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_42 від 15.02.2023 у справі №757/5652/23-к в рамках кримінального провадження № 0000632 від 02.02.2015 вже накладено арешт на вказане у даному клопотанні майно.

Отже, наявність арешту вищезазначеного майна, накладеного ухвалою слідчого судді в кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, свідчить про відсутність необхідності повторного арешту цього ж майна, а дії прокурора щодо повторного звернення з клопотанням про арешт того самого переліку і виду майна, на яке вже накладено арешт в цьому ж кримінальному провадженні, містять ознаки зловживання процесуальним правом.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором не доведено необхідності вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Зважаючи на вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вказане майно СП ТОВ «Транс-Груп» слід відмовити.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Світлана ГРЕЧАНА