Справа № 464/6217/21
пр.№ 1-кп/464/83/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої, востаннє 28.12.2012 Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі (покарання відбуте), місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_6 24.08.2021 приблизно о 14.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою простирадла, спустилася на балкон, звідки через відчинені двері балкону проникла в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Huawei P smart», моделі FIG-LX1, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 4744 грн., з чохлом чорного кольору, вартістю 150 грн., та сім-карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн., а всього майна на загальну суму 4944 грн., після чого викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_6 заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 4944 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винуватість у вчиненому не визнала та надала показання про те, що станом на 24.08.2021 проживала з ОСОБА_7 у його квартирі АДРЕСА_3 . Квартира знаходиться на четвертому поверсі. Ввечері 23.08.2021 у неї з ОСОБА_7 виник конфлікт, який продовжувався і наступного дня. Зранку 24.08.2021 ОСОБА_7 приніс горілку, яку з ним разом розпивали, тому усіх подій детально не пригадує. Під час сварки ОСОБА_7 застосовував щодо неї фізичне насильство, вдарив головою в стіну, намагався прив`язати її до батареї за допомогою відрізка тканини. ОСОБА_7 їй показував мобільний телефон та сказав, що позичив або взяв його у сусідки. В подальшому, цей телефон, який як з`ясувалось належав ОСОБА_8 , ОСОБА_7 здав у ломбард. Перед входом у ломбард з ним домовились, що це саме вона ( ОСОБА_6 ) викрала мобільний телефон ОСОБА_8 . Погодилась на це, оскільки хотіла сховатись від ОСОБА_7 та боялась його, взявши вину не себе. Заперечила своє перебування у квартирі та на балконі потерпілої, яку знала лише візуально. В цей день з ОСОБА_7 лише проходили повз квартиру останньої. Жодних конфліктів до 24.08.2021 з потерпілою не мала та не знає, чому остання її обмовила. Свідок ОСОБА_9 жодних подій не могла бачити, оскільки в під`їзді будинку її не було. Також зазначила, що конфлікт з ОСОБА_7 виник через те, що вона хотіла з ним розійтись. Коли ОСОБА_7 вийшов з квартири, то намагалась його розшукати. Знайшла його в ломбарді та мала намір з ним поспілкуватись. В ломбарді продовжували сваритись. Заперечила отримання в ломбарді коштів за мобільний телефон, оскільки такі одразу ж в неї забрав ОСОБА_7 . В судовому засіданні від 10.11.2022 обвинувачена ОСОБА_6 винуватість у вчиненому визнала частково та підтвердила вчинення нею таємного викрадення телефона потерпілої, однак заперечила проникнення у квартиру, оскільки умисел на вчинення крадіжки виник у неї вже у квартирі потерпілої. Також заперечила спосіб проникнення у помешкання потерпілої шляхом спуску за допомогою тканини (простирадла), а ствердила, що потрапила у квартиру, втікаючи від співмешканця ОСОБА_7 , спустившись по стіні, однак як саме, пояснити не змогла. Попросила вибачення у потерпілої.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 винуватості у вчиненому, винуватість останньої повністю підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала показання про те, що ОСОБА_6 неодноразово зустрічала на сходах будинку, жодних конфліктів раніше з ОСОБА_6 не було, знала лише, що вона проживає у квартирі поверхом вище з сусідом ОСОБА_7 24.08.2021 перебувала у кімнаті своєї квартири та, залишивши мобільний телефон «Huawei», синього кольору, вартістю приблизно 4700 грн., з сім-карткою та чохлом, на столі, пішла в кухню. Вийшовши через 5-10 хвилин з кухні, в коридорі своєї квартири побачила ОСОБА_6 , яка на запитання з приводу того, що вона робить у квартирі потерпілої, відповіла: «Він мене вб`є». Потерпіла вивела ОСОБА_6 , на якій можливо були сліди крові, на сходову клітку та продовжувала розпитувати у неї, що саме сталось. Розмовляючи в квартирі з ОСОБА_6 , потерпіла звернула увагу на те, що на столі немає її мобільного телефона. На запитання, чи це ОСОБА_6 взяла телефон, остання категорично заперечила. В цей час з четвертого поверху спустився ОСОБА_7 і попросив викликати для ОСОБА_6 швидку медичну допомогу. Повернувшись у квартиру, потерпіла свого телефона знову не знайшла, а, вийшовши знову на сходову клітку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вже не було. В цей час сходами йшла сусідка з квартири АДРЕСА_4 , в якої ОСОБА_4 попросила телефон, щоб зателефонувати на свій номер. Під час викликів були довгі гудки, але потім зв`язок переривався. Після цього, потерпіла повідомила працівників поліції. В подальшому дізналась, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здали її телефон в ломбард, який потерпіла викупила за 1024 грн., однак такі кошти їй не відшкодовано. Зазначила, що на момент зникнення телефону, в квартирі, крім ОСОБА_6 , нікого не було. З вікна квартири, де проживала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звисала частина простирадла.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав показання про те, що обвинувачена ОСОБА_6 є його співмешканкою. Остання 24.08.2021 в обідню пору залізла крізь вікно у квартиру потерпілої ОСОБА_4 АДРЕСА_2 , викрала телефон, можливо марки «Huawei», та йому зізналась вже коли вони вийшли на вулицю. Після цього, вирішили здати телефон у ломбард та в подальшому працівники поліції такий вилучили.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала показання про те, що обвинувачену знає візуально, а з потерпілою знайома багато років, оскільки вони є сусідами. Приблизно вкінці літа 2021 року, проходячи повз третій під`їзд її будинку АДРЕСА_5 , почула крізь відчинене вікно під`їзду крик потерпілої ОСОБА_4 , яка знаходилась між другим та третім поверхом будинку. ОСОБА_4 сказала, що у неї викрали мобільний телефон. Розповіла, що, повертаючись з кухні в кімнату, у своїй квартирі побачила обвинувачену ОСОБА_6 , яка попросила зателефонувати у швидку медичну допомогу або поліцію, оскільки її поранив співмешканець ОСОБА_7 . Пішовши за телефоном, який залишила в кімнаті, потерпіла виявила, що такий зник. Після цього, ОСОБА_7 , який спустився сходами, та ОСОБА_6 кудись пішли. Прибувши на місце події, працівники поліції попросили показати місцезнаходження найближчого ломбарду. Підійшовши до ломбарду, побачили, що звідти вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У ОСОБА_6 працівники поліції вилучили гроші. Потерпіла ОСОБА_4 в подальшому викрадений телефон викупила з ломбарду. Також свідок ОСОБА_9 зазначила, що була присутня під час обшуку в квартирі ОСОБА_7 . В його квартирі до батареї поруч з відчиненим вікном була прив`язана частина тканини, а інша частина була відрізана та знаходилась в кладовій на підлозі. В квартирі був безлад, однак слідів крові не було.
Свідок ОСОБА_10 надав показання про те, що в один з днів серпня 2021 року в обідню пору до нього на вулиці підійшли обвинувачена ОСОБА_6 та її співмешканець на ім`я ОСОБА_11 та запитали у нього, чи має він документи, щоб здати у ломбард мобільний телефон. Пояснили, що хтось з їх родичів кудись поїхав та залишив їм цей телефон. Свідок погодився та здав телефон у ломбард, а гроші забрав співмешканець ОСОБА_6 ОСОБА_11 . Також зазначив, що цей телефон міг бути марки «Хуавей», темного кольору. У ломбарді також була присутня ОСОБА_6 , у якої була поранена нога та на підлозі ломбарду залишись сліди її крові. Після виходу з ломбарду їх затримала поліція. Вказав, що вищевказаний ОСОБА_11 був саме співмешканцем ОСОБА_6 , оскільки вони завжди поводили себе як подружжя. Свідок називав його « ОСОБА_12 », але представився при першій зустрічі за кілька місяців до серпня 2021 року він йому саме як « ОСОБА_11 ». Останній є невисокого зросту, середньої тілобудови, короткострижений.

Крім цього, винуватість підтверджується такими доказами:
-повідомленнями зі служби «102» про подію, яка мала місце 24.08.2021 за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до змісту якого ОСОБА_4 повідомила, що за своїм місцем проживання виявила відсутність свого мобільного телефона «Huawei», вартістю 4744 грн., та підозрює сусідку ОСОБА_6 , яка проживає поверхом вище та могла залізти через незачинені двері балкону (Т. 2 а.с. 7);
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.08.2021, відповідно до якої потерпіла ОСОБА_4 просила вжити заходів щодо ОСОБА_6 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_3 , яка в цей день приблизно о 14.04 год., проникнувши в квартиру через незачинений балкон з четвертого на третій поверх, викрала мобільний телефон потерпілої «Huawei P smart», синього кольору, з чохлом чорного кольору та сім-карткою, матеріальну шкоду оцінила у 4744 грн. (Т. 2 а.с. 8);

-протоколом огляду місця події від 24.08.2021 та фототаблицею до такого, в ході якого оглянуто квартиру потерпілої ОСОБА_4 АДРЕСА_2 та серед іншого на балконі виявлено сліди рук, аркуш паперу з рукописним текстом та РБК, які вилучено, оглянуто та визнано речовими доказами (Т. 2 а.с. 9-18, 40-42);

-протоколом затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України (Т. 2 а.с. 19);

-протоколом огляду місця події від 24.08.2021 та фототаблицею до такого, в ході якого оглянуто квартиру АДРЕСА_3 та серед іншого в кімнаті поруч з відчиненим вікном на батареї виявлено клаптик тканини (наволочки) з трьома вузлами, розміром 85 см, на підлозі фрагмент тканини, зав`язаний на вузол, який після розв`язування розділений на два фрагменти, розміром 25 см та 34 см, поруч з вхідними дверима кладовки виявлено три фрагменти тканини, розмірами 25 см, 215 см та 80 см, які зв`язані двома вузлами, які вилучено, оглянуто та визнано речовими доказами (Т. 2 а.с. 22-31, 44-45);

-квитанцією ПТ «Ломбард Перший» №1 від 24.08.2021, відповідно до якої заставодавець ОСОБА_10 отримав кредит у розмірі 1000 грн. під заставу мобільного телефону «Huawei P smart», IMEI1: НОМЕР_1 (Т. 2 а.с. 33, 34);

-копіями чеків від 27.04.2019 про придбання телефона «Huawei P smart», вартістю 4744 грн. та копією маркування на коробці вказаного телефона, наданими потерпілою ОСОБА_4 , які оглянуто та визнано речовими доказами (Т. 2 а.с. 36-39, 46-48);

-заявою ОСОБА_10 про надання слідчому мобільного телефона «Huawei P smart», моделі FIG-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який попросив його закласти у ломбард ОСОБА_7 24.08.2021, та чека про повернення кредиту, які оглянуто та визнано речовими доказами (Т. 2 а.с. 49);

-листом ПТ «Ломбард Перший» від 24.08.2021, відповідно до якого встановлено надання фінансового кредиту у розмірі 1000 грн. під заставу мобільного телефону «Huawei P smart» (FIG-LX1), IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , 1978 р.н.. 25.08.2021 позичальник повернув кредит та отримав заставне майно; до листа додано записи з камер відеоспостереження, які оглянуто в ході слідства та судового розгляду, визнано речовим доказом (Т. 2 а.с. 56-61);

-аудіозаписом телефонного дзвінка, який надійшов на спецлінію служби «102» 24.08.2021 о 14.05 год. з абонентського номера телефону НОМЕР_3 , який оглянуто та визнано речовим доказом (Т. 2 а.с. 62, 63);

-речовими доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Таким чином, кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.
Суд критично оцінює показання обвинуваченої щодо часткового визнання винуватості у вчиненому, враховуючи наступне.
Так, в ході судового розгляду встановлено, що в момент зникнення мобільного телефону з квартири потерпілої у цьому помешканні, крім потерпілої, перебувала лише обвинувачена. Остання на запитання потерпілої щодо мобільного телефону заперечила, що взяла такий та пояснювала, що проникла у квартиру потерпілої, оскільки намагалась втекти від свого співмешканця ОСОБА_7 . В подальшому одразу ж з квартири потерпілої вийшла та через нетривалий проміжок часу разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 здали мобільний телефон потерпілої в ломбард.
Судом взято до уваги спосіб проникнення обвинуваченої до квартири потерпілої шляхом спуску за допомогою тканини (згідно з матеріалами справи названа у різних документах простирадлом, наволочкою) на балкон останньої. Заперечення обвинуваченої щодо такого способу проникнення до квартири потерпілої, а натомість твердження про те, що спустилась по стіні, є нелогічними та суперечать дослідженим в ході судового розгляду доказам, зокрема, вилученій на місці події прив`язаній однією частиною до батареї тканині, саме біля вікна, що знаходиться вище балкону потерпілої. Вказана тканина була роз`єднана при огляді слідчим шляхом розв`язування вузлів.
Твердження обвинуваченої про те, що остання проникла у квартиру потерпілої, оскільки намагалася втекти від свого співмешканця ОСОБА_7 , суперечать показанням потерпілої та свідків, а також відеозапису з ломбарду, де обвинувачена, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 намагаються спільно здати телефон потерпілої, певний час очікують завершення цієї процедури, та при цьому жодних конфліктів між співмешканцями не відбувається.
В ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 зазначав, що ім`я співмешканця ОСОБА_6 « ОСОБА_11 », однак судом встановлено, що мова йшла саме про ОСОБА_7 , який під час першої зустрічі назвався ОСОБА_10 як ОСОБА_11 .
Жодних підстав у потерпілої та свідків обмовляти обвинувачену не встановлено. Потерпіла та свідки перед допитом попереджувались про кримінальну відповідальність, добровільно надали показання щодо відомих їм обставин та такі показання фактично доповнюють одні одних та об`єктивно відтворюють події.

Усі вищевказані висновки суду ґрунтуються на сукупності безпосередньо досліджених в ході судового розгляду доказів, якою повністю підтверджується винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є тяжким, часткове визнання винуватості у вчиненому, що суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку, що є обставиною, яка обтяжує покарання, особу обвинуваченої, яка неодружена, позбавлена батьківських прав щодо дочки, яка проживає з матір`ю обвинуваченої, не має місця реєстрації місця проживання, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, з січня 2020 року перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівський медичний центр превенції та терапії узалежнень» та є учасником замісної підтримуючої терапії, до затримання не працювала, має судимість.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №436 від 30.08.2021 ОСОБА_6 психічною хворобою не страждає, виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждала та не виявляла ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Т. 2 а.с. 69-70).

Судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді органу пробації, про високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, та високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (Т. 1 а.с. 65-66).

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої їй статті КК України.

Вищевказане покараннявідповідатиме загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до положень КПК України.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою з визначенням застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 56750 (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу затримання, а саме з 24.08.2021.
Речові докази у справі, а саме:
-оптичні диски з відеозаписом та аудіозаписом, долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити у таких матеріалах;
-мобільний телефон марки «Huawei P smart», моделі FIG-LX1, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , коробку,гарантійний талон, товарний та фіскальний чеки від вищевказаного телефону, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у власності останньої;
-шість фрагментів тканини, аркуш паперу з рукописним текстом та слідами РБК, передані до камери схову речових доказів ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, знищити.
Арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 27.08.2021, скасувати.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1