Справа № 577/1914/20
Провадження № 1-кп/577/40/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 23 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, зареєстрований як фізична особа-підприємець, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 27 жовтня 2019 року близько 14 год. 00 хв. він з братом перебували біля будинку АДРЕСА_2 , де також перебував ОСОБА_6 .

Під час спілкування між ОСОБА_7 , його братом та ОСОБА_6 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник злочинний намір, направлений на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_7 поставив підніжку ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав на обидва коліна. Після цього ОСОБА_7 із силою став тиснути на спину ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у ОСОБА_6 утворилися тілесні ушкодження у вигляді саден на обох колінних суглобах, а у подальшому - пігментація на обох колінних суглобах у ділянці наколінників.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс два удари кулаком правої руки у ділянку голови ОСОБА_6 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та закритої черепно-мозкової травми.

Згідно висновку експерта № 93 від 19 березня 2020 року у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження мали місце: пігментації (наслідок загоєння саден) на обох колінних суглобах у ділянці наколінників; садна у ділянці чола справа, крововилив у ділянці чола зліва, сукон`юктивальний крововилив лівого ока, садна обох колінних суглобів.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером ушкоджень, та по часу заподіяння могли утворитися в час, вказаний потерпілим, що підтверджується станом пігментації та записами медичної документації. По ступеню тяжкості згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садна, крововилив належать до легких тілесних ушкоджень. У момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати як у вертикальному, так і в горизонтальному або близькому до них положеннях. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки рук, ноги взуті у взуття та інші предмети.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення вказаного клопотання заперечують.

Прокурор не заперечує проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки ОСОБА_7 не ухилялася від досудового розслідування і суду та до закінчення визначених ст. 49 КК України строків не вчинив нового кримінального правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом.

Встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, 27 жовтня 2019 року.

Частинами 2 та 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, санкцією вказаної норми закону визначене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України в редакції Закону України № 1183-VII від 08.04.2014, яка діяла на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, належало до злочинів невеликої тяжкості.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону № 1183 -УІІ від 08.04.2014, яка діяла на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Чинні положення п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції Закону України № 2812-IX від 01.12.2022 передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули - два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Таким чином з часу вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, минули встановлені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.

Судом встановлено, що обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування і суду та до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не вчинив нового кримінального правопорушення.

При цьому суд враховує, що під ухиленням від досудового розслідування або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19.03.2015 у справі № 5-1кс15).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він розуміє, що закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України за своєю суттю є нереабілітуючою особу підставою.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, вказували на зупинення чи переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 734/3220/17, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності. При цьому, виходячи з положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, за якими жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою у реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Заперечення потерпілого проти закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення з підстав закінчення строків давності не є визначальним при вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 пред`явленій цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн 00 коп та понесених ним витрат в розмірі 10 510 грн 00 коп (а.с. 109 т. 1).

За змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставіст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, однак натомість він може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 661/2681/18.

Частиною 7 ст. 128 КПК України визначено, що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 слід залишити без розгляду, роз`яснивши ОСОБА_6 право на звернення з позовом до суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 4, 44, 49 КК України, ч. 7 ст. 128, 129, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 288, 392, 393, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 23 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн 00 коп та понесених ним витрат в розмірі 10 510 грн 00 коп залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 право пред`явити позов до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди та понесених витрат в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 31 березня 2023 року о 12 год 45 хв.

СуддяОСОБА_1