Справа № 308/2585/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 17.02.2023 року внесені до ЄРДР за №0000347, погоджене з прокурором, про застосування відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 17.02.2023 року приблизно 11:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину «Флевер бутік», що за адресою м. Ужгород, вул. Фединця, 43, підійшов до автомобіля «Mercedes» моделі «GLE 250» білого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , біля якого знаходилася потерпіла ОСОБА_7 , з якою в нього виникла розмова, яка переросла у сварку. В цей момент, у нього, виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, реалізуючи який ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, руками вирвав із вищевказаного автомобіля «Merсedes» два номерні знаки НОМЕР_1 , після чого разом із викраденим сів до свого автомобіля марки «Honda» моделі «Accord» 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та покинув місце події, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму близько 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану.

18.02.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 17.02.2023 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протокол впізнання особи за фотознімками від 18.02.2023 року, протоколом затримання особи від 17.02.2023 року, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 18.02.2023 року.

Відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органу досудового слідства, слідства, зокрема це підтверджується тим, що він підозрюється в умисному корисливому тяжкому злочині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі прізвища та адреса проживання свідків, а тому підозрюваний ОСОБА_5 має реальну можливість спілкуватися з потерпілою та свідками, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілих даного кримінального провадження;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_5 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що скоєне ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від 7 до 10 років, з врахуванням особи підозрюваного, який ніде не працює, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду та незаконно впливати на свідків та потерпілої, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень, а також з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень, та враховуючи те, що підстав для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не має, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримав з викладеними в такому підставами. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілу та свідків по справі чи вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав в повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчим клопотання. Зауважив, що повідомлена його підзахисному підозра є необґрунтованою та ризики відсутні. Зазначив, що у вчиненому ОСОБА_5 діянні відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України. Просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просив визначити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначила, що її син є порядною, спокійною людиною. Вибачається за його дії. На її думку, ОСОБА_5 зробив це у зв`язку з якимось непорозумінням.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК Кримінального кодексу України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану.

Дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 , кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 17.02.2023 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протокол впізнання особи за фотознімками від 18.02.2023 року, протоколом затримання особи від 17.02.2023 року, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 18.02.2023 року.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Крім цього, судом враховано також те, що ОСОБА_8 перебуваючи в працездатному, молодому віці офіційно ніде не працює.

Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. В зв`язку з чим клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, задоволенню не підлягає.

Щодо доводів адвоката про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, в силу вимог ст. 177 КПК України, слід зазначити наступне.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя погоджується із твердженням органу досудового розслідування про наявність ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 та тяжкості можливого призначення покарання.

Також слідчий суддя враховує те, що підозрюваний має можливість незаконно випливати на свідків, потерпілу по кримінальному провадженню.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_8 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на вказане та враховуючи висловлену, в судовому засіданні позицію прокурора, який вважає, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, беручи до уваги матеріальне становище підозрюваного, показання свідка ОСОБА_12 (мати підозрюваного), яка в судовому засіданні показала, що готова сплатити визначений судом розмір застави, тяжкість кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється, а також те, що інкримінований злочин було вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_8 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 12 год. 50 хв. - 15.04.2023 року.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 12 год. 50 хв., 17.02.2023 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 207 120 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1