Єдиний унікальний номер: 343/1578/21
Номер провадження: 1-кс/0343/175/23
У Х В А Л А

03 квітня 2023 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчого заступника начальника СВ поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 ,розглянувши скаргу представника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2023 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання.

В обґрунтування доводів скарги скаржник адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що він звернувся до слідчого 17.03.2023 з клопотанням про відновлення досудового розслідування та проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в тому числі з клопотанням про проведення додаткового допипу свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просив здійснити із застосуванням відеозапису у відповідності до вимог ст.104 КПК.

Слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника СВ поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання на підставі ст.290 КПК, датою постановлення якої вказано 15.03.2022, яку від отримав 20.03.2023.

Із вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок її незаконності та необґрунтованості.

Вказав, що екскаваторник ОСОБА_7 проводив дорожні роботи у місці ДТП і саме порушення ним порядку проведення дорожніх робіт, на переконання захисту, і стало причиною вказаної ДТП, так як глина і бруд з каналізації, що має колір асфальтового покриття та якісно не відображається на фотографіях, що містяться в матеріалах провадження, були рознесені дощем та колесами автомобілів з місця їх складування на проїзній частині дороги по дорозі в обох напрямках руху, що значно зменшило зчеплення коліс пожежного автомобіля з дорогою, та послужило причиною ДТП.

При допиті даних свідків не вказано, на підставі яких документів встановлені їх особи, не надані жодні докази їх працевлаштування у ТзОВ «ПІБС», не долучені їх посадові

інструкції, не досліджено, яке завдання і на підставі яких технічних документів виконувалося екскаваторником чи ТзОВ «ПБС» на проїзній частині дороги, не долучено для дослідження сторони захисту та в подальшому суду вказані документи, якщо вони є в

наявності.

Також не перевірено, кому саме належить екскаватор та автомобіль для його перевозки, що були на місці ДТП, не перевірено чи дійсно з 04.08.2021 ОСОБА_7 працює екскаваторником в ТзОВ «ПБС», не перевірено чи має він відповідне посвідчення екскаваторника, та дозвіл на проведення земляних робіт на даній ділянці дороги. Слідством не встановлено, яка нагальна потреба була викладати землю та відходи з каналізації на проїзну частину дороги, а не на обочину.

Крім того, відповідно до фотоматеріалів з місця події, показів свідків, яких слідство в подальшому теж відмовляється допитувати, проводились не роботи по ремонту дороги, чи тротуару, як вказує свідок ОСОБА_7 , а проводилась каналізація до мийки автомобілів, яка будувалась неподалік, а на даний час введена в експлуатацію та працює.

Однак дані про облаштування каналізації для мийки машин слідством приховується, в протоколі огляду місця події від 16 серпня 2021 року не вказано глибина викопаної канави, та що частина її облаштована каналізаційними трубами, не вказано, що проїзна частина дороги забруднена глиною та відходами з каналізації.

Також ніхто з посадових осіб ТзОВ «ПБС» не був притягнутий до відповідальності за забруднення дороги в порядку ч.1 ст. 139 КУпАП.

Сторона захисту вважає, що при проведенні дорожніх робіт було порушено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, а також Пункт 1.5 ПДР України, який визначає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Переконаний, що позиція слідчого по відмові в додатковому допиті свідків суперечить принципу змагальності в кримінальному процесі, та порушує право на подання доказів, що підтверджують невинуватість підзахисного.

При допиті вказаних свідків слідчим також не з`ясовано і ряд інших питань, які мають значення для справи, та можуть впливати на кваліфікацію дій підзахисного, або доказувати його невинуватість.

В звязку з викладеним, вважає, що є необхідність у додаткових допитах вказаних свідків у присутні сторони захисту для вияснення законності підстав та обставин проведення земляних робіт на проїзній частині дороги, де сталася ДТП, та вплив забруднення дороги на розвиток ДТП.

Скаржник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав подану скаргу, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий заступник начальника СВ поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 ,в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної скарги. Вважає її безпідставною, оскільки рішення про відмову у задоволенні клопотання про додатковий допит свідків в даному кримінальному провадженні було прийнято після відкриття матеріалів відповідно до ст.290 КПК.

Заслухавши доводи учасників судового засідання, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст.220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

Частиною 1 ст.223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

З матеріалів скарги встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000109 від 16.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

17.03.2023 до слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області звернувся підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_3 із клопотанням про проведення додаткового допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису відповідно до вимог ст.104 КПК.

Постановою слідчого заступника начальника СВ поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено з підстав відкриття матеріалів іншій стороні відповідно до ст.290 КПК України.

При дослідженні матеріалів скарги, зокрема, клопотання заявника, за результатами якого слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст.220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як зазначено в скарзі, 20.03.2023 захисником отримана постанова про відмову в задоволенні клопотання.

27.03.2023 відповідно до ст.290 КПК України відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, як вбачається із заявленого клопотання підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_3 про проведення додаткового допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відмовляючи у задоволенні якого, слідчий належним чином не спростував доводи підозрюваного та його захисника, викладені у заявленому клопотанні, не навів вагомі підстави для обґрунтування рішення про відмову у його задоволенні, а відтак не дотримався вищевказаних приписів кримінального процесуального законодавства як і належної правової процедури під час здійснення досудового дізнання.

Так, зі змісту клопотання вбачається про те, що при допиті даних свідків не вказано, на підставі яких документів встановлені їх особи, не надані жодні докази їх працевлаштування у ТзОВ "ПБС", не долучені їх посадові інструкції, не досліджено, яке завдання і на підставі яких технічних документів виконувалося екскаваторником чи ТзОВ «ПБС» на проїзній частині дороги, не долучено для їх дослідження. Також не перевірено, кому саме належить екскаватор та автомобіль для його перевозки, що були на місці ДТП, не перевірено чи дійсно з 04.08.2021 ОСОБА_7 працює екскаваторником в ТзОВ «ПБС», не перевірено чи має він відповідне посвідчення екскаваторника, та дозвіл на проведення земляних робіт на даній ділянці дороги. Слідством не встановлено, яка нагальна потреба була викладати землю та відходи з каналізації на проїзну частину дороги, а не на обочину. При допиті вказаних свідків слідчим також не з`ясовано і ряд інших питань, які мають значення для справи, та можуть впливати на кваліфікацію дій підзахисного, або доказувати його невинуватість.

Вказані дії слідчого щодо відмови у додатковому допиті свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на допиті яких наполягав підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 , з підстав, наведених у клопотанні, свідчать про невстановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однобічність та неповноту проведеного досудового розслідування, що є порушенням вимог КПК України.

Крім цього, в оскаржуваній постанові слідчий обмежився лише посиланням на підстави прийняття даного рішення на підставі вимоги ст.290 КПК, однак жодним чином не мотивував причин прийняття рішення про відмову у задоволенні даного клопотання, не навів, які саме встановлені обставини свідчать про обґрунтованість такого рішення, а відтак належним чином не мотивував висновок щодо прийняття даного рішення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ).

Згідно з принципами Конвенції та практикою ЄСПЛ розслідування є ефективним, якщо воно відповідає основним стандартам розслідування, а саме: принципам незалежності та неупередженості, ретельності, невідкладності, компетентності, залучення потерпілого і контролю громадськості. Невідкладність є гарантією збереження доказів, об`єктивних показань свідків, висновків експертів тощо.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ право на виклик свідків не є абсолютним і може бути обмежене в інтересах належного відправлення правосуддя.

Водночас слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, на думку слідчого судді, стороною скаржника доведено, що додатковий допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є необхідним для встановлення істини обставин кримінального провадження, а відмова у додатковому допиті свідків порушує право підозрюваного на ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Беручи до уваги викладене вище, враховуючи, що наведені скаржником підстави та мотиви, викладені у скарзі, є доведеними та належним чином обґрунтованими, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що скарга на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій слідчого - заступника начальника СВ поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 220, 223, 290, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання задовольнити.

Скасувати постанову слідчого заступника начальника СВ поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання.

Зобов`язати уповноважену особу СВ поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області провести у кримінальному провадженні №0000109 від 16.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, проведення додаткового допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису у відповідності до вимог ст.104 КПК.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1