Справа №613/93/23 Провадження № 1-кп/613/75/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000893 від 27.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздинь Рокитненського району Рівненської області, українця, неодруженого, не працюючого, з базовою загально-середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.08.2018 вироком Богодухівського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

18.12.2018 вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

16.01.2023 прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає, та на наявність ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Про наявність вказаних ризиків, на думку прокурора, свідчать такі обставини, як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, передбаченого законом за його вчинення, відсутність у обвинуваченого офіційного працевлаштування, дружини та дітей, та, як наслідок відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; та обставина, що потерпілий у справі є співмешканцем рідної тітки обвинуваченого, тобто, родичем останнього; наявність у ОСОБА_6 судимостей за вчинення корисливих злочинів. На думку прокурора, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить усунення наявних ризиків. Враховуючи викладене, прокурор стверджує про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 ..

Потерпілий, обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Суд, вивчивши доводи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 29 листопада 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 січня 2023 року включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Обгрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення була досліджена слідчим суддею під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та не оспорювалась сторонами під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Судом встановлено, що підставою для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слугувала обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 ЦПК України.

Надаючи оцінку клопотанню прокурора, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, судом взято до уваги відсутність у ОСОБА_6 офіційного працевлаштування, дружини та дітей, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, вказує на наявність ризику переховування від суду, передбаченого п.1 ст.177 КПК України.

Крім того, судом взято до уваги, що потерпілий у справі ОСОБА_4 є співмешканцем тітки обвинуваченого, тобто, фактично родичем останнього, та мешкає у тому ж населеному пункті, що й ОСОБА_6 с. Полкова Микитівка Богодухівського району Харківської області.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, потерпілий та свідки не були допитані судом, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого з метою зміни показань, наданих під час досудового розслідування.

Крім того, судом взято до уваги, що раніше ОСОБА_6 був засуджений за вчинення корисливих злочинів, зокрема, у 2018 році двічі за ч.3 ст.185 КК України. Наразі ОСОБА_6 також обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, при цьому, у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, не можна виключити ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України - ризику повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати та не зменшилися.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне запобігти вищезазначеним ризикам.

Отже, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків; наявність незнятих і непогашених судимостей; беручи до уваги стадію, на якій перебуває судовий розгляд даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити для обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 16 березня 2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 196, 197, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 16 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1