Справа № 216/6226/14-к
провадження 1-кп/216/18/23
ВИРОК

іменем України

24 січня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001934 від 23.06.2014 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду було встановлено, що в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебувало кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Згідно з обвинувальними актами ОСОБА_4 вчинив дані кримінальні правопорушення у період з червня по липень 2014 року. Ухвалою суду від 01.12.2020 кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Отже, будучи обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 26.08.2014, приблизно об 11 годині 10 хвилин, повторно, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, знаходячись біля будинку №23 по вул. Алмазній в Центрально-Міському районі м. Кривого рогу, шляхом ривку з шиї гр. ОСОБА_6 зірвав у присутності інших осіб ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною приблизно 55 см. вартістю 3276,98 гри., а також плоский хрестик з металу жовтого кольору, який знаходився на вищезазначеному ланцюжку вартістю 866,06 грн. В подальшому привласнивши та утримуючи при собі відкрито викрадене майно ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 збитків на загальну суму 4143,04 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав, одночасно з цим, надавши наступні пояснення. Зокрема, обвинувачений пояснив, що з потерпілою раніше не був знайомий, 26.08.2014, о 09-00 год, зустрівся зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_7 на зупинці «Змичка», після цього пішли підіймати будівельні матеріали - шифер, приблизно об 11-00 год пішов додому. По дорозі зайшов до знайомої ОСОБА_8 , яка мешкає по вул. Алмазній, від неї вийшов приблизно о 13-00 год, направився додому. На початку вересня, через тиждень, стався конфлікт з жінкою, яка вийшла з будівлі котельні, потім вийшла друга жінка. Через деякий час приїхали працівники поліції, які відвели обвинуваченого до відділу поліції по вул. Першотравневій, в якому проводили допит та впізнання з жінками, які виходили з будівлі котельні і з якими раніше був конфлікт. Жодного відношення до вчиненого злочину обвинувачений не має, хто його міг вчинити не знає.

Проте суд критично ставиться до показань обвинуваченого, оскільки останні не підтверджуються жодним доказами по справі, суперечать показанням потерпілої та не узгоджуються з іншими матеріалам кримінального провадження, є непослідовними, що свідчить про їх надуманість, неправдивість та їх дачу з метою введення суду в оману, та уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Отже, не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, остання підтверджується наступними доказами, які були досліджені в ході судового розгляду.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченим раніше не була знайома. 26.08.2014, о 12-00 год, разом з ОСОБА_9 йшли з ринку в напрямку «Карачунів», коли підходили до ТРП по АДРЕСА_2 , там стояла її знайома - ОСОБА_10 . В цей момент почула як позаду хтось біжить. На шиї в неї був золотий ланцюжок з хрестиком. Хтось ззаду схопив за ланцюжок та потягнув назад, коли розвернулась побачила обличчя обвинуваченого ОСОБА_4 , який був одягнений у спортивний костюм «Adidas». Обвинувачений силою зірвав ланцюжок та побіг в бік приватного сектору. Намагалися наздогнати, але добігли до трамвайної лінії і дві дівчини сказали, що обвинувачений побіг до вул. Вчителів. Через деякий час ОСОБА_4 приходив до ТРП, де потерпіла його впізнала, але той зник. Потерпіла викликала поліцію. Через декілька днів потерпілу запросили до Центрально-Міського відділу поліції, де проводилось впізнання осіб. Було чотири особи, приблизно однакових на вигляд, серед них потерпіла одразу впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка її пограбувала. Також обвинуваченого в котельні бачили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які його в подальшому також впізнали. Розмір шкоди в позові визначила самостійно, шкоду не відшкодовано. Покарання просить обрати на розсуд суду.

Надані показання потерпілої ОСОБА_11 вважаються судом достовірними, оскільки узгоджуються з іншими письмовими доказами по справі, є послідовними, логічними та вказують на час, місце, спосіб вчинення злочину, а також вказують на обвинуваченого як на одну з осіб, причетну до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що працює у КПТМ «Криворіжтепломережа» у ТРП по вул. Алмазній в м. Кривому Розі. Влітку 2014 року, у першій половині дня, йшли разом з потерпілою ОСОБА_11 по вул. Алмазній до місця роботи. Коли підійшли, побачили як з під`їзду вийшов ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_11 ззаду та зірвав з шиї ланцюжок із золота. Далі побіг в бік вул. Ньютона, побігли за ним, але обвинувачений перебіг через трамвайну колію та зник у приватному секторі. В поліції пред`являли для впізнання спочатку по фото, потім по обличчю, при цьому обвинувачений почав погрожувати. Під час нападу ОСОБА_4 , був одягнений в чорну олімпійку з капюшоном на голові та чорні спортивні штани. Також напад на ОСОБА_11 бачила ОСОБА_10 , яка знаходилась в декількох метрах від них.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження письмовими доказами зібраними під час досудового розслідування, які були досліджені в судовому засіданні, а саме, вина обвинуваченого підтверджена такими доказами:

- рапортом з чергової частини Центрально-Міського РВ КМУ від 26.08.2014 та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2014, згідно з якими 26.08.2014 на лінію «102» звернулась ОСОБА_6 із заявою наступного змісту: 26.08.2017, приблизно об 11 год 10 хв, невідома особа біля ТРП №45 КПТМ «Криворіжтепломережа» біля буд. 23 по вул. Алмазній, шляхом ривка, ззаду зі спини, з шиї зірвав золотий ланцюжок, яким відкрито заволодів;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.09.2014, з якого вбачається, що в ході здійснення даної процесуальної дії потерпіла ОСОБА_6 , серед пред`явлених їй осіб, за ознаками обличчя, впізнала раніше не відомого їй чоловіка - ОСОБА_4 , як особу, яка 26.08.2014, по вул. Алмазній у м. Кривому Розі, відкрито, шляхом зриву з шиї, заволодів золотим ланцюжком з хрестиком, після чого зник;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.09.2014, з якого вбачається, що в ході здійснення даної процесуальної дії свідок ОСОБА_13 , серед пред`явлених їй для впізнання осіб, за ознаками обличчя, впізнала раніше не відомого їй чоловіка - ОСОБА_4 , як особу, яка 26.08.2014, по вул. Алмазній у м. Кривому Розі, відкрито, здійснила напад на ОСОБА_6 , в ході якого, шляхом зриву з шиї, заволоділа золотим ланцюжком з хрестиком, після чого зник;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.09.2014, з якого вбачається, що в ході здійснення даної процесуальної дії свідок ОСОБА_10 , серед пред`явлених їй для впізнання осіб, за ознаками обличчя, впізнала раніше не відомого їй чоловіка - ОСОБА_4 , як особу, яка 26.08.2014, по вул. Алмазній у м. Кривому Розі, відкрито, здійснила напад на ОСОБА_6 , в ході якого, шляхом зриву з шиї, заволоділа золотим ланцюжком з хрестиком, після чого зник.

При цьому, суд не погоджується з думкою захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , який зазначив, що вказані письмові докази є не допустимими, оскільки перед даними процесуальними діями ОСОБА_4 не було роз`яснено право на захист та не було надано можливість залучити захисника, з огляду на те, що на момент проведення даних процесуальних дій (пред`явлення особи для впізнання) ОСОБА_4 не мав статусу підозрюваного, внаслідок чого, обв`язок ознайомлювати його з правами та обов`язками підозрюваного, зокрема, роз`яснювати право на захист та залучення захисника, у працівників поліції був відсутній. Крім цього, під час розгляду справи ОСОБА_4 повідомив, що на момент проведення даних процесуальних дій до нього не ставились як до підозрюваного, і він особисто відмовився від залучення захисника.

- висновком судової товарознавчої експертизи №1 від 10.10.2015, в ході якої було визначено ринкову вартість золотого ланцюжка з хрестиком та на підставі даного висновку встановлено розмір збитків спричинених злочином, які складають 4143,04 грн.

Таким чином, вказані письмові докази узгоджуються з показами потерпілої, у їх сукупності повністю підтверджують кваліфікацію вчиненого обвинуваченим злочину, а також вказують на обставини та спосіб його вчинення, зокрема, щодо місця, часу та послідовності подій, що відбулись, а також вказують саме на обвинуваченого як на особу, причетну до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що вказує на їх достовірність, належність, об`єктивність та повноту.

Разом з цим, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що з обвинуваченим знайомий протягом 8 років. Через декілька днів після 24.08.2014 поїхав придбати шифер, зустрівся з ОСОБА_4 , щоб він допоміг завантажити шифер біля магазину «Мастерок», приблизно о 09-00 год. Оскільки вартість шиферу підвищилась - нічого не придбав, розійшлись по домах о 10-00 год. Обвинувачений був одягнений у білу футболку, блакитні джинси, білі кросівки. Попросив допомогти ОСОБА_4 , так як добре знає його матір.

Проте, суд критично ставиться до показань даного свідка, оскільки, як було встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_14 є близьким другом сім`ї ОСОБА_4 та підтримує добрі з стосунки з матір`ю обвинуваченого, а отже, є особою, яка заінтересована в результаті розгляду справи, тому його покази можуть бути надуманими, задля виправдання дій обвинуваченого. Крім того, показання цього свідка не спростовують доводи обвинувачення та не суперечать іншим доказам у справі.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і правильно кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, у зв`язку із чим обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення ним злочину, має професійно-технічну освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, згідно з побутовою характеристикою з місця проживання характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, проте, з листопада 2009 року перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-нарколога з приводу: психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого, у зв`язку з чим, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 186 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде необхідним і достатнім, тому вважає необхідним застосувати до обвинуваченого приписи ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити останнього від відбування основного покарання з встановленням йому випробувального терміну.

Крім цього, в рамках зазначеного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої злочином, на суму 4000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що в результаті злочинних, протиправних дій обвинуваченого, а саме, здійснення нападу на потерпілу з метою грабежу, останній було завдано матеріальну шкоду у сумі 4000,00 грн. Таким чином, оскільки до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_4 з нього й слід стягнути завдану матеріальну шкоду.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, проти позову заперечували.

Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільного позову дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, оскільки, судом з достовірністю встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода, тому, в силу вимог ст. 1166 ЦК України вона повинна бути відшкодована особою, що вчинила злочин, тобто ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 63, 65, 67, 75, 76, 186 ч. 2 Кримінального кодексу України, ст.ст. 128, 369-376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом в 3 роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.03.1997 Васильківським МВГУМВС України в Київській області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, у розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1