Справа № 296/5202/22
УХВАЛА
Іменем України
06 грудня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000073 від 25.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146 КК України,-
встановив:
У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 грудня 2022 року, включно.
До Корольовського районного суду 28.11.2022 надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, без права внесення застави.
Відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України вказане кримінальне провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а саме: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Розгляд кримінального провадження 06 грудня 2022 року по суті не може відбутися у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_6 у відпустці.
Водночас п. 20-5 розділу «Перехідні положення» КПК України визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно, зокрема, може бути розглянуто головуючим.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вказав, що ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу не змінилися, зокрема, ризики переховування обвинуваченого від суду, протиправного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні та вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Адвокат ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
На думку суду, ймовірна можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.
Також суд вважає, що ризик впливу на потерпілих, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.
Оскільки судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, а потерпілі та свідки не допитані, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, які можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань у суді.
Крім того, враховуючи характер та обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, суд не виключає, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, зокрема ризик продовження чи повторення обвинуваченим протиправної поведінки, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 днів, тобто до 03 лютого 2023 року, включно, без права внесення застави.
Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1