Справа № 461/5282/22
Провадження № 1-кп/461/649/22
УХВАЛА

Іменем України

13.10.2022 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002612, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням та просить закрити кримінальне провадження №0002612 від25.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовано наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.06.2015 року невстановлена особа, перебуваючи біля будинка АДРЕСА_1 , висловлювала погрози на адресу ОСОБА_3 щодо його життя та заподіяння йому тілесних ушкоджень. Відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яке 25.07.2015 надійшло в Галицький відділ поліції ГУ НП у Львівській області, було внесено слідчим вказаного підрозділу до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002612 від 25.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 350 КК України та цього ж дня розпочато досудове розслідування. У ході проведеного досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , який в ході допиту повідомив, що 22.06.2015 вiн перебуваючи по вул. Поповича, 6а у м. Львові, зустрівся з ОСОБА_5 3 яким в подальшому в нього стався конфлікт внаслідок чого ОСОБА_6 погрожував йому заподіянням тiлесних ушкоджень, якщо він добровільно не відмовиться від свого гаражу. Свідком даних подій був ОСОБА_7 . В подальшому в якості свідка допитано ОСОБА_8 , який повiдомив, що 22.06.2015 вiн прийшов до свого друга ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , в цей же час коли він прийшов до свого знайомого до них підійшов ОСОБА_3 , який почав кричати на ОСОБА_5 , що будівництво тут здійснюється незаконно. Після чого почав нецензурно висловлюватися в його бік. В свою чергу ОСОБА_5 . вiв себе адекватно та намагався з ним спокійно говорити. Однак ОСОБА_3 нічого не хотів слухати, а тільки говорив в агресивному тоні, після чого ОСОБА_5 вiдiйшов вiд ОСОБА_9 та вони пішли. В якості свідка 16.08.2019 допитаний ОСОБА_7 , який зі слів ОСОБА_3 був свідком цих подій та чув погрози, які висловлював ОСОБА_5 в його сторону. Згідно з поясненнями, в кінці 2014 року, приблизно о 14:00 год., ОСОБА_7 iшов до свого гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Проходячи по АДРЕСА_1 , де на той час проводилося будівництво будинку, бiля брами він побачив своїх візуальних знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в цей час на підвищених тонах говорили та обмінювалися між собою нецензурними словами. Підійшовши до ОСОБА_9 , який являється його сусідом по гаражному кооперативі, він зробив зауваження ОСОБА_12 , що не личить молодiй особі, так говорити з старшим поколінням. На що дана особа не відреагувала та пішла у невідомому напрямку. На запитання до ОСОБА_7 чи чув він під час конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , щоб ОСОБА_13 пред`являв ОСОБА_14 вимогу передати земельну ділянку чи погрожував йому фізичною розправою, якщо він добровільно не вiдмовиться від свого гаражу - дана особа ОСОБА_15 , що між даними особами була словесна перепалка. Вiн пiдiйшов вже в кiнцi самого конфлікту і таких речей, які вказує у своєму допиті ОСОБА_16 , стосовно погроз фiзичноi розправи над ним, якщо ОСОБА_17 не забереться з належного йому гаражу, він не чув. Так як і не чув про вимогу передачі земельної ділянки, де знаходиться гараж ОСОБА_9 від ОСОБА_12 . До сказаних слів він також додав, що він не чув вимоги передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства до ОСОБА_9 від ОСОБА_12 . ОСОБА_18 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з метою його допиту, були надіслані повістки про виклик на 25.07.2019 та 18.12.2019, однак на вказану дату та час особа не з`явилася. Поважних причин не явки не повідомила. У зв`язку з цим, 30.01.2020 у вказаному кримінальному провадженні у порядку ст. 40 КПК України надано доручення оперативним підрозділам про встановлення особи та вручення їй повістки про виклик, з метою допиту ОСОБА_19 . В рапорті працівника оперативного підрозділу зазначено, що оперативний працівник здiйснював вихід за адресою: АДРЕСА_4 , однак ОСОБА_19 за вищевказаною адресою встановлено не було. В ході досудового розслідування проведеними слідчими діями не представилось можливим встановити особу, яка причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підстав для повідомлення конкретнiй особi про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.350 КК України, в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.276 КПК України, не встановлено. Окрім цього, у ході досудового розслідування було допитано свідків та очевидців вказаного кримінального правопорушення, однак доказів вчинення вказаного кримінального правопорушення будь-якою особою не здобуто. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.350 КК України відноситься до кримінального проступку.

У судове засідання прокурор не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Заявник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що дана справа не підлягає розгляду у Галицькому районному суді м.Львова. Крім цього, прокурор ОСОБА_4 , який не внесений до ЄРДР і представляє дане клопотання не має на це повноважень.

Дослідивши матеріали клопотанням, заслухавши думку заявника, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Частиною 2 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей,встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України, зокрема, зобов`язує прокурора, слідчого вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002612 за ознаками кримінального правопорушення, передбачеого ч.1 ст.350 КК України, кримінальне провадження розслідується за фактом висловлювання погрози щодо життя ОСОБА_3 та заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Як вбачається з клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 «У ході проведеного досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , який в ході допиту повідомив, що 22.06.2015 вiн перебуваючи по вул. Поповича, 6а у м. Львові, зустрівся з ОСОБА_5 3 яким в подальшому в нього стався конфлікт, внаслідок чого ОСОБА_6 погрожував йому заподіянням тiлесних ушкоджень, якщо він добровільно не відмовиться від свого гаражу, свідком даних подій був ОСОБА_7 ».

Крім цього, з заяви ОСОБА_3 від 25.06.2015 року вбачається, що останній вказує на особу, яка здійснювала в його сторону погрози.

Таким чином, кримінальне провадження здійснюється стосовно фактично встановленої особи та не може бути закрито судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В той же час орган досудового розслідування не провівши всіх необхідних слідчих та процесуальних дій для встановлення обставин, викладених ОСОБА_3 у заявах про вчинення кримінального правопорушення, направив до суду клопотання про закриття провадження, що є істотними порушеннями норм кримінально-процесуального права.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0002612 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

З доводами заявника ОСОБА_3 про непідсудність даної справи Галицькому районному суду суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Законодавцем визначено, що саме суд може прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Верховний суд визначив, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх (справа № 234/17070/19).

Тобто клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності розглядається судом, а не слідчим суддею. Тому прокурор звертається з даним клопотанням до суду відповідно до територіальної підсудності вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що «заявник ОСОБА_3 в ході допиту повідомив, що перебуваючи на вул.Поповича,6а у м.Львові зустрівся з ОСОБА_5 з яким в подальшому в нього стався конфлікт». Територіально вул.Поповича,6а у м.Львові належить до Галицького району м.Львова.

Таким чином, прокурором при зверненні з даним клопотанням не порушено підсудність.

Крім цього, суд звертає увагу, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження не підписано прокурором.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 284, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002612, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Головуючий суддя ОСОБА_1