Провадження №1-кп/447/97/23
Справа №447/2443/22
У Х В А Л А

23.02.2023 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000221 від 14.09.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Держів, Стрийського району , Львівської області , громадянина України ,з середньо спеціальною освітою , раніше судимого , крайній раз 14.05.2021 Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацевлаштованого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000221 від 14.09.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 13.09.2022, близько 19:40 год. перебуваючи за адресою: вул. Львівська, м. Миколаїв, Стрийського району, Львівської області, неподалік зупинки громадського транспорту, на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_5 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, спрямований на завдання її внучці ОСОБА_6 побоїв. Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 під час вказаного словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, прикладаючи фізичну силу схопив та декілька секунд тримав правою рукою малолітню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за шию з потиличної сторони та вчиняючи насильницькі дії схопив потерпілу лівою рукою за волосся і тягнув на себе, внаслідок чого малолітній потерпілій ОСОБА_6 завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень,таким чином ОСОБА_3 спричинив умисні насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження № 0000221 відносно ОСОБА_3 , оскільки жодних претензій до обвинуваченого не має, відмовляється від приватного обвинувачення, просить розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти закриття даного кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до п.1 ч.1ст.477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадженням щодо кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин).

При цьому слід зазначити, що із роз`яснень Верховного Суду України, висловлених у постановах від 08.10.2015 року за №5-132кс15 та від 18.05.2017 року № 5-79кс (15)17 вбачається наступне.

Відповідно до правового висновку ВСУ, висловленого у Постанові від 08.10.2015 року за №5-132кс15, «доктринальній, законодавчій та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК, як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання, зазначені у частині першій статті 67 КК України. Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів статті 477 КПК України свідчать про наступне: пункт перший частини першої статті 477 КПК передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК, тобто визначається, за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачені. Крім того, в статті 477 КПК в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК, немає. Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення». Згідно із правовим висновком ВСУ, висловленим у постанові від 18.05.2017 року №5-79кс (15)17, «застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною 1статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання».

Таким чином, зазначення у обвинувальному акті обтяжуючої покарання обставини, передбаченої ст.67 КК України: вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини , не є обтяжуючою обставиною в розумінні застереження у статті 477 КПК України, оскільки не позначається на кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, а впливає виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання.

Відповідно до абзацу другого ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.3ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.7 ч.1ст.284 цього Кодексу.

Враховуючи те, що законний представник потерпілої відмовилась від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, кримінальне правопорушення у даному провадженні не пов`язане із домашнім насильством, заслухавши думку прокурора, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження слід закрити, у зв`язку із відмовою законного представника потерпілої від обвинувачення.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Матеріальної шкоди кримінальним проступком не завдано.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 477, 284, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, закрити на підставі п. 7 ч. 1ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою законного представника потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1