ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000203 від 09.06.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Миропілля, Арцизького району, Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України є таким, що судимостей не має,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, -

встановив:

09.06.2022 року, в денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Приморського району міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно повторно придбав, шляхом «закладки», у невстановленої органом досудового розслідування особи, особливо небезпечну психотропну речовину, яку, з метою особистого вживання, зберігав при собі.

09.06.2022 року приблизно о 17 годині 51 хвилині, більш точного часу не встановлено, перебуваючи неподалік будинку № 57 розташованого по вулиці Балківська в місті Одесі, працівниками Національної поліції України, під час патрулювання, виявлено у ОСОБА_4 , полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною. Після чого, працівниками Національної поліції України визвано слідчо-оперативну групу. Далі, того ж дня слідчо-оперативною групою відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , виявлено та вилученого: полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Встановлено, що порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,743 г у полімерному пакеті з замком «zip-lock» містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -4-MMC (4-метилметкатинону), кількісний вміст 4-ММС (4-метилметкатинону), складає 0,395 г.

Особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-MMC (4-метилметкатинону), ОСОБА_4 , повторно незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого, а також документів та доказів щодо процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 дав суду показання, що він є наркозалежним та дійсно 09.06.2022 року у вказані в обвинувальному акті час та місці придбав шляхом «закладки» психотропну речовину, яку зберігав при собі з метою особистого вживання, після чого був затриманий працівниками поліції, проведено його особистий огляд, в ході якого у нього була вилучена психотропна речовина.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст.309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

ОСОБА_4 не працює, без реєстрації місця проживання, але має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні; в силу ст.89 КК України є таким, що судимостей не має.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, прирівняних до мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.309 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Вирішуючи питання призначення остаточного покарання винному, суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено, що злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України, вчинено ОСОБА_4 під час іспитового строку, встановленого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2021 року, яким він був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 року засудженого ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.78 КК України звільнено від покарання у виді 2 років обмеження волі, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2021 року.

Отже, з наведеного вбачається, що на момент розгляду цього кримінального провадження є така, що набрала законної сили ухвала суду про звільнення засудженого від покарання за попереднім вироком.

За змістом роз`яснень, наведених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення судового рішення про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст.78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цього судового рішення в установленому порядку.

Таким чином, враховуючи, що з матеріалів кримінального провадження слідує, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 року ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного за попереднім вироком, у зв`язку з закінченням іспитового строку. Зазначена ухвала не скасована та набрала законної сили. Тому, з огляду на нескасовану ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 року про звільнення ОСОБА_4 від покарання за попереднім вироком, яка набрала законної сили, у суду відсутні правові підстави для застосування в даному конкретному випадку положень ч.1 ст.71 КК України та призначати покарання за сукупністю вироків.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, дані про особу винного, його майновий стан та стан здоров`я, який заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, має постійне місце проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 року (справа № 522/7103/22, провадження № 1-кс/522/3671/22).

Речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою старшого дізнавача СД Відділення поліції №1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02.12.2022 року, а саме експертний пакет № 5419666, в якому міститься порошкоподібна речовина світло-коричневого кольору, масою 0,743 г., який містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС, поміщений до камери зберігання речових доказів, в силу п.3 ч.9 ст.100 КПК слід знищити як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та вилучене з обігу.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/116-22/9095-НЗПРАП у сумі 1887,80 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 14.06.2022 року (справа № 522/7103/22, провадження № 1-кс/522/3671/22), скасувати.

Речові докази, а саме експертний пакет № 5419666, в якому міститься порошкоподібна речовина світло-коричневого кольору, масою 0,743 г., який містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 24.11.2022 року № СЕ-19/116-22/9095-НЗПРАП у сумі 1887,80 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень 80 коп.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

23.02.2023

Єдиний унікальний номер справи: №522/69/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/13/23

Головуючий суддя ОСОБА_1