Провадження №1-кс/522/7293/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на 1/2 частину нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000545 від 02.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.263, ч.ч.3,4 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб маючи на меті особисте збагачення шляхом заволодіння об`єктами нерухомого майна та їх подальшого відчуження добросовісним покупцям, розробили злочинний план. Вказаний злочинний план полягав у наступному: за невстановлених обставин було отримано інформацію, про те, що на території міста Одеси наявне підприємство - Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» (), яке у своєму розпорядженні має ряд земельних ділянок та об`єктів нерухомого майна, за наступними адресами: м. Одеса, вул. Житомирська, 6; м. Одеса, вул. Степова, 9 (вказане приміщення виходить на вулиці Степова, Прохоровська, Комітетська); м. Одеса, вул. Болгарська,80; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 . Достовірно знаючи, що частина з вказаних будівель фактично не експлуатуються, було прийнято рішення заволодіти частиною з них. Спосіб заволодіння відповідно до заздалегідь розробленого плану полягав у наступному, отримавши бланки договорів купівлі-продажу нерухомого майна, датовані вереснем 1997 роком та посвідчені Одеською товарною біржою, до них було внесені анкетні дані сторін, предмет договору та інші суттєві умови. Сторонами вказаних договорів стали покупець - ОСОБА_6 (документований паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 виданий Антрацитівським МО УМВС України в Луганській області), а продавцем ОСОБА_7 , директор ТОВ «ОДЕС», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Що ж стосується предмета договору, ним стали приміщення, за адресами: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_1 , які фактично не існують, але територіально можуть знаходитись на території Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН».

Так, 17.08.2016 державний реєстратор реєстрації» ОСОБА_8 на підставі вищевказаних договорі (договори купівлі-продажу нерухомого майна посвідченні Одеською товарною біржою), зареєстрував право власності на об`єкти нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_1 , за громадянином України ОСОБА_6 .

У подальшому 05.10.2016, з метою укриття факту заволодіння вищевказаними об`єктами нерухомого майна, ОСОБА_6 , на підставі договорів купівлі-продажу (посвідчені приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 ) продав об`єкти розташовані за адресами: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 , підконтрольній особі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , так само підконтрольній особі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свою чергу ОСОБА_10 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану та ролі яку йому відведено, 01.11.2016 та 02.11.2016 продав раніше придбані об`єкти нерухомого майна (за адресами: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_11 , 16.11.2016 продала ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, вказані приміщення шляхом відчуження нібито добросовісним покупцям, були легалізовані та в подальшому 28.11.2017 на підставі договорів купівлі-продажу (посвідчені приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 ) були продані юридичній особі МІЖНАРОДНА КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ «НОРДІС ТРЕЙД ЛТД» (країна реєстрації Республіка Сейшельські Острови). З метою встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні слідчим направлено ряд запитів, зокрема до КП «ПРАВО» ОМР, Департаменту архітектури та містобудівництва ОМР, з метою встановлення наявності чи відсутності на території міста Одеси адрес: м. Одеса, вул. Прохоровська, 46А; м. Одеса, вул. Адмірала Лазарева, 72А; АДРЕСА_9 . У свою чергу вказані установи надали відповіді, що на території міста Одеси вказані адреси відсутні, аналогічну відповідь було надано і АТ «Укрпошта», повідомивши, що вищевказаним об`єктам нерухомого майна не було присвоєно поштових адрес.

Крім того, при реєстрації права власності на вказані нежилі приміщення до договору купівлі-продажу було долучено так звані «Регистрационое удостоверение», відповідно до якого нібито КП «БТІ» ОМР повідомляє, що право власності на кожен з об`єктів зареєстроване на ОСОБА_6 , у графі підстава зазначені відповідні договори купівлі-продажу посвідченні Одеською товарною біржою. Вказані обставини стали підставою направлення запиту в порядку ст.93 КПК України, до КП «БТІ» ОМР, та відповідно до відповіді на зазначений запит уповноваженими особами повідомлено, що право власності на об`єкти за адресами: м. Одеса, вул. Прохоровська, 46А; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_9 , не зареєстровані, а відтак вказане «Регистрационое удостоверение», є підробленим.

Крім того, як слід звернути увагу на той факт, що відповідно до договорів купівлі-продажу об`єктів за адресами: м. Одеса, вул. Прохоровська, 46А; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_9 (датовані 1997 роком), їх продавцем виступав директор ТОВ «ОДЕС» ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від 22.11.2021, дійсно директором ТОВ «ОДЕС» є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проте згідно відповіді оперативного підрозділу на доручення в порядку ст.40 КПК України та особової карти ДМС України ОСОБА_7 , який зареєстрований за вищевказаною адресою народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином на момент укладення вищевказаних договорів купівлі-продажу йому було 9 років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 30 ЦК України, цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), натомість відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦК України, часткова цивільна дієздатність фізичної особи, виникає у особи, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини.

Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Таким чином, на підставі вищевказаного можна зробити висновок, що з юридичної точки зору ОСОБА_7 , не міг бути призначеним директором ТОВ «ОДЕС», а відтак і бути стороною договору купівлі-продажу, адже відчуження нерухомого майна не належить до дрібних побутових правочинів (на укладення яких має право особо у віці до 14 років).

Крім того, слід звернути увагу на той факт, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №21363, від 04.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , договір купівлі-продажу нерухомого майна №21378, від 10.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , договір купівлі-продажу нерухомого майна №21364, від 04.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_8 , договір купівлі-продажу нерухомого майна №21379, від 10.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчені експертом Одеської товарної біржі ОСОБА_14 та помічником директора з правової роботи Одеської товарної біржі ОСОБА_15 . У зв`язку з чим, вказаних осіб було допитано у якості свідків, та будучі попередженим в порядку ст.67 КПК України, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, вони повідомили, що підписи наявні у вказаних договорах їм не належать, при цьому ОСОБА_14 , зазначила, що угоди в яких однією зі сторін виступала юридична особа (в даних випадках ТОВ «ОДЕС») нею не посвідчувалися.

Усі вищевказані обставини окремо та в сукупності свідчать про те, що зазначені договори є підробленими, а відтак правочини є недійсними.

За аналогічною схемою вказана група осіб заволоділа і об`єктом нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_10 , а саме: за невстановлених обставин отримано інформацію, що за вказаною адресою безпосередній власник ОСОБА_16 не мешкає. У подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених обставин було роздобуто повні анкетні дані власника, дані його паспорту та правовстановлюючі документи на квартиру. У подальшому невстановленим способом було виготовлено договір купівлі-продажу нерухомого майна №18178, датований 17.07.2003, згідно якого предметом договору є квартира АДРЕСА_11 , а сторонами виступав ОСОБА_16 (власник майна) та ОСОБА_6 . У подальшому 17.10.2017 державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_8 , на підставі вищевказаного договору було зареєстровано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_6 , який у свою чергу відповідно до договору купівлі-продажу №198, від 06.03.2018 (посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 ) продав ОСОБА_12 (того ж дня було зареєстроване право власності). У свою чергу ОСОБА_12 , на підставі договору купівлі-продажу № 155, від 04.10.2018, продав вищевказану квартиру громадянці ОСОБА_17 .

З метою встановлення об`єктивної істини у зазначеній ситуації, у якості свідка допитаний ОСОБА_18 (син власника квартири АДРЕСА_12 ), який будучі попередженим в порядку ст.67 КПК України, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, вони повідомив, що його батько випадково від співробітників КП «БТІ» дізнався про те, що на даний час він не є власником квартири, у зв`язку з чим звернувся з позовом до Приморського районного суду міста Одеси, де на даний час йде судовий процес.

Крім того, зважаючи на той факт, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №18178 від 17.07.2003 про відчуження ОСОБА_16 , квартири АДРЕСА_12 , був посвідчений заступником директора Одеської товарної біржі ОСОБА_19 , останнього було допитано, та в ході допиту він чітко зазначив, що підпис у вказаного договорі йому не належить і виконаний іншою особою, крім того форма договору не відповідає тій формі яка використовувалася у 2003 році.

У подальшому в ході досудового розслідування у якості свідка допитаний ОСОБА_6 , який серед іншого після ознайомлення з копіями договору купівлі-продажу нерухомого майна №21363, від 04.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ; договору купівлі-продажу нерухомого майна №21378, від 10.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_7 ; договору купівлі-продажу нерухомого майна №21364, від 04.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_8 ; договору купівлі-продажу нерухомого майна №21379, від 10.09.1997 про відчуження приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; договору купівлі-продажу нерухомого майна №18178, датований 17.07.2003, згідно якого предметом договору є квартира АДРЕСА_11 , зазначив, що в зазначених договорах містяться не його підписі, а підпис іншої невстановленої особи.

Таким чином, на підставі вищевикладених фактів орган досудового розслідування приходить до висновку, що первина реєстрація права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна була здійснена на підстави підроблених документів.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий виніс обґрунтовану постанову про визнання вказаних об`єктів нерухомого майна речовими доказами, зокрема нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Однієї з підстав винесення вказаної постанови є необхідність проведення ряду експертиз, в тому числі і проведення оціночно-будівельної експертизи, з метою встановлення ринкової вартості об`єкту нерухомого майна, та будівельно-технічної експертизи, адже саме приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , виступали предметом злочину.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування з метою забезпечення вказаного об`єкту у первинному стані та забезпечення його цілісності є доцільним накласти арешт на нерухоме майно: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна на поточний момент зареєстроване за юридичною особою МІЖНАРОДНА КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ «НОРДІКС ТРЕЙД ЛТД» (юридична особа не є резидентом України, країна реєстрації: Республіка Сейшельські Острови).

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися.

Власник майна в судове засідання не викликався, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна (ч.2 ст.172 КПК України).

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правові підстави для арешту майна в контексті наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Встановлено, що СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000545 від 02.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.263, ч.ч.3,4 ст.358 КК України.

Обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, а саме: витягом з ЄРДР, постановами, запитом, відповіддю на запит, протоколами допиту свідків, стенограмами до протоколів допиту свідків, постановою про визнання речей, предметів та документів речовими доказами та іншими зібраними доказами.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 05.12.2022 1/2 частину нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

Окрім мети збереження речових доказів, необхідність накладення арешту на 1/2 частину нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) обумовлена проведенням експертиз, в тому числі і проведення оціночно-будівельної експертизи, з метою встановлення ринкової вартості об`єкту нерухомого майна, та будівельно-технічної експертизи, адже саме 1/2 частину нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), виступила предметом злочину.

З огляду на викладене є достатньо підстав вважати, що зазначене нерухоме майно може бути використано для забезпечення збереження в якості речового доказу у кримінальному провадженні та проведення в подальшому необхідних експертних досліджень.

Правові підстави для арешту майна в контексті розумності та співрозмірності обмеження права власності із врахуванням наслідків арешту майна.

Слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, які станом на теперішній час вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою забезпечення збереження в якості речового доказу у кримінальному провадженні та проведення в подальшому необхідних експертних досліджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), які відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належать МІЖНАРОДНІЙ КОМЕРЦІЙНІЙ КОМПАНІЇ «НОРДІКС ТРЕЙД ЛТД», заборонивши будь-яким особам розпорядження, відчуження, здійснення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також проведення ремонтних, реставраційних робіт, в тому числі не пов`язаних зі зміною геометричних розмірів об`єкту нерухомого майна.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0000545.

Копію ухвали направити власнику арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

28.12.2022