Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/137/23
Провадження № 1-кп/542/30/23
В И Р О К

іменем України

24 квітня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000209 від 08.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глухів, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан, що продовжений Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738- IX від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 16 листопада 2022 року строком на 90 діб.

3 вересня 2022 року, близько 06 год. 00 хв., у

ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на крадіжку майна з господарства

ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 3 цією злочинною метою він на прийшов на територію вищевказаного господарства.

Там, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , переконався у відсутності господаря та інших осіб, які могли б його викрити, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав наступне майно: косу бензомоторну маркування WERK, модель WB 4500, вартістю, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-22/16551 - ТВ від 12.12.2022, 2508 грн. 35 коп., бензопилу марки „ЗЕНИТ,, ПРОФИ, ВПЛ - 455/2600, вартістю, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-22/16551 - ТВ від 12.12.2022, 2315 грн. 30 коп.

У подальшому, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 4823 грн. 65 коп.

У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі (а.с.17).

Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він, дійсно восени 2022 року, вранці, прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , де зірвавши замок дверей сараю, проник в приміщення сараю, звідки викрав косу бензомоторну та бензопилу. Вказані речі він потім продав. На даний час викрадене майно повернуто потерпілому.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 доводять ту обставину, що він 3 вересня 2022 року з приміщення сараю, розташованого на території господарства ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_2 , викрав належне потерпілому майно: бензопилу та бензокосу, що підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Протоколом огляду від 08.10.2022 року (а.с.69-70), відповідно до якого було оглянуто господарство, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , й яке належить ОСОБА_7 , було виявлено та зафіксовано пошкодження скоби замку на дверях до підсобного приміщення, що підтверджує спосіб потрапляння до сараю.

Даними протоколу огляду від 08.12.2022 року (а.с.46-52), згідно з яким було оглянуто та вилучено у ОСОБА_8 бензокосу та бензопилу, які потерпілий впізнав, як ті, що належать йому та були викрадені з господарства, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, бензопила марки ЗЕНИТ ВПЛ - 455/2600 та коса бензомоторна маркування WERK WB 4500 постановою слідчого від 08.12.2022 року були визнані речовими доказами та передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП №3 (а.с.53-54, 55).

Вартість викраденого майна визначена відповідно до висновку експерта СЕ-19/117-22/16551-ТВ від 12.12.2022 року та вартість бувшої у користуванні бензопили марки ЗЕНИТ ВПЛ - 455/2600 та бувшої у користуванні коси бензомоторної маркування WERK WB 4500 станом на 03.09.2022 року становила 2315,30 грн. та 2508,35 грн., відповідно (а.с.62-68).

Таким чином, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває під наглядом у лікаря психіатра, є інвалідом ІІ групи з дитинтсва, не одружений.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації (а.с.32-36), орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як середній.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, психічний стан обвинуваченого та відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який кримінальне правопорушення вчинив вперше, висновок органу пробації, а також те, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, обсяг викраденого майна, те що викрадене майно повернуто потерпілому, позицію потерпілого, наявність пом`якшуючих обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до cт. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Зі змісту висновку судово-психіатричної експертизи № 3 від 02.01.2023 року (а.с.95-101) ОСОБА_4 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як й не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності й іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості зі значним порушенням поведінки.

ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, як і не виявляв ознак іншого хворобливого стану психіки.

ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, через наявний у нього психічний розлад не був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 під дію ч.2, ч.3 ст.19 КК України не підпадає, а підпадає під дію ст.20 КК України. На даний час може постати перед слідством та судом.

На даний час ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з п.7 рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане,- на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

На підставі вищевказаного висновку судово-психіатричної експертизи № 3 від 02.01.2023 року, суд доходить висновку, що обвинувачений є обмежено осудним, оскільки на час вчинення кримінального правопорушення через наявний у нього психічний розлад не був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вказане кореспондується з вимогами ч. 2 ст. 504 КПК України, згідно з якої досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, суд доходить висновку, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем її проживання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 1510,24 грн. згідно відповідної довідки експертної установи.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 2 ст. 20, п.1 ч.1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виконання вироку в частині застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - здійснювати за місцем його фактичного проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1510,24 (одна тисяча п`ятсот десять грн. двадцять чотири коп.) грн.

Скасувати арешт з бензопили марки ЗЕНИТ ВПЛ - 455/2600, коси бензомоторної маркування WERK WB 4500, який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.12.2022.

Речові докази:

-бензопилу марки ЗЕНИТ ВПЛ - 455/2600, косу бензомоторну маркування WERK WB 4500, які передані до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, квитанція № 2304 - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1