ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7077/22 Номер провадження 11-сс/814/1324/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
судді ОСОБА_2
20 грудня 2022 року м. Полтава
2 блокноти (один синього кольору, інший з малюнком на обкладинці) з рукописними записами;
канцелярську папку з оригіналами та копіями документів - матеріалів кримінальних проваджень (протоколів допитів свідків, запитів, відповідей на запити, доручень про проведення слідчих дій, ухвал слідчого судді, супровідних листів), документів, виконаних за підписом та від імені старшого оперуповноваженого Першого відділу ГВ ЗНД УСБ України в Харківській області -майора ОСОБА_5 ;
поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №207280903 на ім`я ОСОБА_5 від 15 грудня 2021 року;
транспортний засіб «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_6 .
20 грудня 2022 року колегією суддів Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_6 , задоволено частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 14 жовтня 2022 року уточнено та передано автомобіль «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 без права відчуження, але з правом на використання.
Проте, з наведеним рішенням більшості колегії суддів не погоджуюся та висловлюю окрему думку на таких підставах.
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судове рішення є актом реалізації судової влади та його якість є одним із основних критеріїв ефективності правосуддя. Законність ухвали - це її сувора відповідність приписам матеріального та процесуального права. Законним може бути лише те судове рішення, яке постановлене при неухильному дотриманні процесуального закону на всіх стадіях кримінального процесу.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
У силу ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У зв`язку з цим, у п.4 ч.5 ст.173 КПК України наведено вимогу про те, що в разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
За змістом оскаржуваної ухвали слідчий суддя вказав про доведеність стороною обвинувачення того, що вилучені в ході обшуку документи й транспортний засіб «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , містять сліди кримінального правопорушення та мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність накладення на них арешту з метою їх збереження.
Однак, у порушення вимог п.4 ч.5 ст.173 КПК України слідчий суддя не визначив спосіб застосованого заходу забезпечення кримінального провадження із зазначенням виду правомочності/правомочностей, на яку/які встановлюється заборона, обмеження (відчуження, розпорядження, користування майном). При накладенні арешту на майно не наведено й місце його зберігання, що шляхом логічного аналізу давало би змогу встановити обраний слідчим суддею спосіб арешту майна.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій уважає необґрунтованим накладення арешту на вилучене майно, посилаючись, серед іншого, на недотримання вказаних вище вимог КПК України слідчим суддею.
Таким чином, постановлене в наведений спосіб судове рішення не відповідає вимогам ст.173 КПК України, унеможливлює його належне виконання та перевірку колегією суддів доводів апеляційної скарги. Як наслідок, оскаржувана ухвала не дає змоги встановити, який було визначено слідчим суддею ступінь обмеження права власності, надати оцінку характеру наслідків арешту майна для ОСОБА_6 та у зв`язку з цим прийняти рішення щодо невстановлених слідчим суддею обставин.
Ураховуючи викладені вище обставини та значимість невстановлених в ухвалі про накладення арешту на майно обставин, колегія суддів уважає, що допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили постановити законне та обґрунтоване судове рішення, через це оскаржувана ухвала підлягала скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового розгляду в першій судовій інстанції, а апеляційна скарга - задоволенню частково.
Суддя ОСОБА_2