490/1202/23 20.02.2023
н/п 1-кс/490/1639/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1202/23
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

20 лютого 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого третього слідчого відділу ТУ ДБР ОСОБА_6 ,погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за № 0000028 від 30.01.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Зокрема, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Північна виправна колонія (№ 90», будучи працівником правоохоронного органу, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території Херсонської області, зокрема, обласного центру - м. Херсона, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Херсонської області та, зокрема, м. Херсона, системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, починаючи з початку червня 2022 року по листопад 2022 року, перебуваючи на території м. Херсона, будучи обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, порушивши присягу, діючи умисно, з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» на посаді «заместителя начальника отдела охраны учреждения Северная исправительная колония № 90» в підпорядкованій окупаційній адміністрації РФ, а саме у незаконно створеному органі - «Управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области», що у подальшому увійшов до «Федеральной службі исполнения наказаний», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, зокрема, шляхом становлення та дії правоохоронної гілки окупаційної влади РФ та території Херсонської області.

У подальшому, проходячи службу в так званому «Управлінні служби виконання покарань по Херсонській області» ОСОБА_5 обійняв посаду начальника відділу охорони Херсонського слідчого ізолятору.

З метою подальшої реалізації свого умислу щодо добровільного проходження служби у незаконно створеному правоохоронному органі окупаційної адміністрації, перебуваючи на вищевказаній посаді, 11.11.2022 надав черговому охорони та іншим співробітникам Херсонського слідчого ізолятору наказ залишити пости та місце несення служби, залишивши при цьому ключі від камер та службових приміщень у безпосередньому доступі утримуваних осіб, що призвело до масової втечі ув`язнених та засуджених осіб.

Крім того, наявні відповідні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: відсутність відповідей з уповноважених органів на запити; велика кількість слідчих (розшукових) дій, які проводяться, в т.ч. довготривалих за часом; неможливість призначення почеркознавчих експертиз до отримання відповідей на запити з наявністю/відсутністю вільних зразків підпису підозрюваної; територіальна віддаленість місцезнаходження органу досудового розслідування, органу прокуратури, місця проведення слідчих дій одне від одного (м. Кривий Ріг, м. Миколаїв, м. Одеса, м. Херсон), що впливає на час прийняття процесуальних рішень, а також їх погодження у відповідності до вимог КПК України; незаплановані відключення електромережі на території Херсонської, Миколаївської, Дніпропетровської та Одеської області, що зриває проведення процесуальних дій; наявність повітряних тривог, під час яких органи державної влади, правоохоронні органи тощо не функціонують; інші обставини, які впливають на забезпечення дотримання строків досудового розслідування у кримінальному процесі.

Водночас для повного всебічного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно: продовжити збір відомостей, необхідних для призначення відповідних почеркознавчих експертиз, призначити їх, отримати відповідні висновки та здійснити їх аналіз; виконати вимоги ст. 290 КПК України; провести слідчі дії, необхідність у яких виникне; скласти обвинувальний акт та надати його для затвердження прокурору.

Також, у зв`язку із тим, що досудове розслідування кримінального провадження має статус «виняткової складності», то наразі і далі продовжується збір доказів стосовно підозрюваної.

Оскільки існує значна відстань між місцем тимчасової дислокації органу досудового розслідування (м. Миколаїв), місцем тимчасової дислокації органу процесуального керівництва (м. Одеса), місцем проведення слідчих та процесуальних дії та наявності речових доказів (м. Миколаїв та м. Херсон), а також дією на території України воєнного стану, згідно з указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжено, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12 серпня 2022 року № 573/2022, не вдалося у зазначений КПК України строк звернутись до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Значна віддаленість вказаних міст одне від одного вказує на неможливість складення, погодження та направлення до слідчого судді клопотання у передбачені законодавством строки.

Водночас знеструмлення електромережі на території України, в т.ч. Херсонської, Одеської, Миколаївської та Дніпропетровської областей, а також наявність повітряних тривог, у момент складання клопотання, підготовки додатків, об`єктивно унеможливило невідкладно скласти, погодити та направити до слідчого судді зазначене клопотання у відповідності до норм КПК України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання на строк 15 років позбавлення волі або довічним позбавленням волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу заперечила, вважала можливим обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримала позицію захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000028 від 30.01.2023 за ч.2ст.111 КК України.

21.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21.02.2023 року включно.

20.02.2023 слідчим суддею Центрального районного м. Миколаєва досудове розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців, тобто до 21 березня 2023 року.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду оскільки підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, та за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 позбавлення волі або довічне ув`язнення. Також, може незаконно впливати на свідків з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, як особисто так і через можливі знайомства. Крім того, вчинити інше або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки шляхом збирання забороненої інформації або перейти на сторону ворога.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк 15 позбавлення волі або довічне ув`язнення, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти основ національної безпеки України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР,погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить починаючи з 20 лютого 2023 року до 21 березня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1