Справа № 643/1517/23
Провадження № 1-кп/643/142/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003274 від 17.10.2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

встановив:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003274 від 17.10.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою термін дії якого спливає 29.04.2023 року. Мотивуючи його тим, що ризики передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, кожний окремо, заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла в судовому засіданні наполягала на продовженні оювинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 , раніше судимий, по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_3 , а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

При цьому необхідно відзначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) відомості про особу обвинуваченого.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим і його захисником, кожним окремо на його користь, проте в даному конкретному випадку доходить переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави, як альтернативний запобіжний захід ОСОБА_3 оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з умисним заподіянням смерті людині.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, враховуючи викладене, доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний час не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 327, 331, 369, 372, 376, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17.06.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суд.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1