Справа№ 953/1203/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003111 від 10.06.2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера (безробітний), із вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати широкомасштабне вторгнення в Україну. У подальшому Збройними Силами РФ та іншими військовими формуваннями і підрозділами РФ, здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє і наразі.

У період з березня 2022 року представниками ЗС РФ та підконтрольними РФ військовими збройними формуваннями окуповано частину території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області .

Громадянин України ОСОБА_3 з 10 лютого 1997 року працював на Ізюмській дільниці Куп`янського ТП АТ «Харківгаз» та був звільнений за власним бажанням у вересні 2018 року.

У період не пізніше 29 квітня 2022 року, на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області за участі представників окупаційної адміністрації РФ утворено всупереч законодавству України так зване "Комунальне підприємство «Изюмгаз»", російською "Комунальное предприятие «Изюмгаз»" (далі за текстом КП «Ізюмгаз»), яке добровільно очолила ОСОБА_4 , зайнявши посаду «виконуючого обов`язки начальника».

У період не пізніше 30 травня 2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на окупованій території Ізюмської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, ОСОБА_3 отримував пропозиції від ОСОБА_4 щодо зайняття керівної посади, а саме заступника начальника КП «Ізюмгаз». За вказаних обставин, але не пізніше 30 травня 2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) на окупованій території Ізюмської територіальної громади Ізюмського району Харківської області у ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на вчинення публічних закликів до підтримки рішень та дій держави- агресора, збройних формувань, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями.

Надалі, у період не пізніше 30 травня 2022 року, перебуваючи на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, на реалізацію вказаного вище умислу, ОСОБА_3 добровільно погодився на пропозицію ОСОБА_4 щодо зайняття керівної посади, а саме заступника начальника КП «Ізюмгаз» перебуваючи на окупованій території Ізюмської територіальної громади Ізюмського району Харківської області та обіймав вказану вище посаду з 30 травня 2022 року по 09 вересня 2022 року.

Потім, в період з 30 травня 2022 року по 09 вересня 2022 року на прилеглій території поблизу Ізюмської дільниці Куп`янського ТП АТ «Харківгаз» за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Ізюм, вул. Різдвяна, буд. 2, на якій знаходиться споруда для паління та відпочинку, відбувалися зібрання за участі ОСОБА_3 , який, обіймаючи одну з керівних посад КП «Ізюмгаз», а саме заступника начальника КП «Ізюмгаз», публічно закликав до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями до необмеженого кола осіб, а саме працівників Ізюмської дільниці Куп`янського ТП АТ «Харківгаз».

ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 1 ст. 111і КК України, а саме публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями.

Судом встановлено, що відповідно ч.2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_5 було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Разом з обвинувальним актом, прокурором подано клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беручи до уваги заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини, беззаперечно визнає свою винуватість і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, яка була стверджена ним у присутності захисника, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, згідно із ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом*якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, одружений, пенсіонер, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.1ст.111-1КК України у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Підстав для застосування положень ст.69, ст.69-1 КК України суд не знаходить.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не пред`являвся.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, строком на 12 (дванадцять) років.

Речові докази (флеш-накопичувач, креслення, копія наказу) - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя -