Справа № 444/911/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/380/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 представника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року про накладення арешту на майно,

адвоката ОСОБА_6

встановила:

ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року задоволено клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_9 .

Накладено арешт на майно, а саме на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.11.2021 та довідку військово-лікарської комісії №34/1215 від 25.10.2021, видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000121 від 27.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, які вилучено під час проведення огляду місця події.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зокрема, вказав, що дізнавачем наведено достатні підстави про необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна. Беручи до уваги те, що використання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.11.2021 та довідки військово-лікарської комісії №34/1215 від 25.10.2021, виданих на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх власником чи іншими особами, які мають право користування такими, може призвести до втрати або пошкодження даних речових доказів, з метою забезпечення кримінального провадження, необхідності проведення слідчих дій, ненастання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини, слідчий суддя вважав, що дане клопотання підлягає до задоволення.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 повернути вказане майно (документи). Продовжити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без достатніх на це підстав, та з суттєвими порушеннями норм КПК України.

Зазначає, що відповідно до «протоколу огляду від 26.03.2023 р.» огляд було закінчено 26.03.2023 р приблизно о 17 год. 00 хв. Відтак, клопотання про арешт майна мало б бути подане не пізніше 17 год.00 хв. 27.03.2023 р, При цьому, відсутні докази того, що дане клопотання було подане протягом встановленого строку. Відтак, слідчий суддя був зобов`язаний перевірити точний час подання даного клопотання про арешт шляхом дослідження журналу реєстрації у журналі вхідної кореспонденції, і лише після цього приймати рішення про початок розгляду клопотання про початок розгляду клопотання про арешт чи повернення його прокурору для усунення недоліків, чого зроблено не було.

Апелянт вказує, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій ст. 98 КПК України. Проте, ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять вищенаведені документи, а також яким чином могли вказане майно бути використані як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того що дане майно (документи) мають ознаки речових доказів.

Звертає увагу, що останній день на подачу апеляційної скарги на 02.04.23 р. (неділя), а відповідно до ч.7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В судове засідання прокурор та ОСОБА_7 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про час і місце його проведення. Прокурор ОСОБА_10 подала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначила, що ухвалу слідчого судді, яка оскаржується підтримує в повному обсязі. З урахуванням наведеного, скороченого терміну розгляду даної категорії справ, положень ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які не з`явились до суду.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску адвокатом ОСОБА_6 строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання про арешт майна відповідає вказаним нормам закону.

З матеріалів клопотання, зокрема, вбачається, що Сектором дізнання відділу поліції № 2 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000121 від 27.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

26.03.2023 року приблизно о 19:00 год. на ПП «Рава-Руська-Гребенне» державного кордону України та Республіки Польща, під час паспортного контролю ОСОБА_7 , пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.11.2021 та довідку військово-лікарської комісії №34/1215 від 25.10.2021, видані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Міністерства оборони України, з ознаками підроблення, видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проведеним оглядом місця події вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.11.2021 та довідку військово-лікарської комісії №34/1215 від 25.10.2021, видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно клопотання, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.11.2021 та довідка військово-лікарської комісії №34/1215 від 25.10.2021, видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мають значення речових доказів по кримінальному провадженні, такі визнані речовими доказами постановою дізнавача від 27.03.2023 р.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Колегія суддів вважає, що існує сукупність підстав вважати, що вилучені в ході проведення огляду місця події тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.11.2021 та довідка військово-лікарської комісії №34/1215 від 25.10.2021, видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають важливе доказове значення для даного кримінального провадження та є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, обраний спосіб арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, а тому доводи апеляційної скарги з даного приводу, слід визнати необґрунтованими.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Крім того, накладення арешту на майно вданому випадку, не припиняє права власності на них, а лише тимчасово обмежує таке право, на даному етапі досудового розслідування.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

При перевірці справи в апеляційному порядку допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, на що покликається апелянт в апеляційній скарзі, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити строк на апеляційне оскарження адвокату ОСОБА_6 представнику ОСОБА_7 на оскарження ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 представника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4