Справа № 626/727/23 Провадження № 1-кп/626/234/2023
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

29 березня 2023 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

Головуючогосудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда, матеріали кримінального провадження №0002958 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110, ч.2 ст.426-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24.03.2023 року до Красноградського районного суду надійшло кримінальне провадження №0002958 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110, ч.2 ст.426-2 КК України.

Вказане кримінальне провадження надійшло до суду з Харківської обласної прокуратури.

Відповідно до ст.35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду в цей же день 24.03.2023 року було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 по розгляду даного кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та інші учасники кримінального провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд справи на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до висновку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки підстав для прийняття рішень по справі, передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.314 КПК України, а саме: про затвердження або відмову в затвердженні угоди; про закриття кримінального провадження або про повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. Дане кримінальне провадження підсудне Красноградському районному суду Харківської області.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що по даному провадженню є достатньо підстав для його розгляду в судовому засіданні, суд вважає за необхідне призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, який здійснювати за участю прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого.

Крім того, прокурором в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України, т.я., ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.2 ст.110, ч.2 ст.426-2 КК України за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від до 10 років. Тому, усвідомлюючи даний факт, останній може переховуватись від суду, з метою уникнення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від суду та виїхати до РФ.

Крім цього, ОСОБА_6 знаходячись на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим вищевказаних злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості у вчиненні злочинів, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

При цьому захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки останній не судимий, працює та має ряд захворювань, яке підтримав і сам ОСОБА_6 .

Таким чином суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту та рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, підозрюваний ОСОБА_6 03.11.2022 в порядку, визначеному ст.208 та ст.615 КПК України, був затриманий слідчим СВ УСБУ в Харківській області.

05.11.2022 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави, який в подальшому продовжено до 30 березня 2023 року.

18.11.2022р. на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова було накладено арешт на майно, вилучене 03.11.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, підстави застосування (продовження) запобіжного заходу обвинуваченому обґрунтовуються можливістю настання ризиків, передбачених ч. 1 п.п.1 та 5 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховування від органів досудового розслідування та суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Можливість настання вказаних ризиків обумовлена наступними обставинами:

Обвинуваченому інкримінується злочин, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти років до десяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість, реальність та невідворотність покарання в сторони обвинувачення є підстави вважати, що в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою ОСОБА_6 може виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Разом із цим, існує ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, у зв`язку із наявністю контактів із представниками РФ.

Окрім того, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який є злочином проти основ національної безпеки України, який вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному проваджені наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому.

Крім того, згідно відповіді на доручення від ГВ КР УСБУ в Харківській області, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи зв`язки в РФ мав намір виїхати за межі території України до російської федерації, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбаченні ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2, 258 - 258-5, 260, 261,437 - 442 КК України.

Суд при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Таким чином підстав для обрання більш мякогї міри запобіжного заходу, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 183, 193, 314, 334 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0002958 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110, ч.2 ст.426-2 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красноградського районного суду Харківської області на 06.04.2023 року о 14-30 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому режимі.

В судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: