УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 572/977/21

17 січня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000842 від 20 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває виділене кримінальне провадження №0000842 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України .

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, крім цього, сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, якими обґрунтовується запропонований запобіжних захід, а саме : ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, є вагомим психологічним фактором, який може вплинути на обвинуваченого, просить врахувати репутацію обвинуваченого, слабкість соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та просив суд його задоволити з підстав викладених у ньому,

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив суд обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечував щодо заявленого клопотання прокурора та просив застосувати відносно нього інший запобіжний захід .

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2022 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 листопада 2022 року включно.

Ухвалою Костопільського районного суду від 22.11.2022 щодо ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 20.01.2023 року, без визначення розміру застави, судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України підтверджується доказами, на які посилається сторона обвинувачення.

Злочин, який інкримінується обвинуваченому відноситься до особливо тяжких злочинів.

На підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_3 має слабкі соціальні зв`язки по місцю постійного проживання, а також про можливість впливу ними на свідків та потерпілих, крім цього, на можливість переховуватись від суду.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому судом враховується тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому та термін покарання, який може бути призначено останньому за наявності доведення його вини, що може бути підставою для наявності у нього наміру переховуватись від суду.

Крім цього, на даній стадії судового провадження не допитані потерпілі (які є особами похилого віку), а також свідки, через що існує ризик незаконного впливу на вказаних осіб обвинуваченими.

Суд вважає, що клопотання прокурора щодо обвинуваченого відповідає вимогам кримінального процесуального закону, крім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме : можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих, які не допитані судом на даній стадії судового провадження.

Крім цього суд вважає обґрунтованим ризик, наведений прокурором - можливість переховуватись від слідства та суду, за умови тяжкості злочину, який інкримінується обвинуваченому, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Суд, враховуючи, що обставини по справі унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, аніж запропонованого прокурором, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, або для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, в судовому засіданні не встановлено.

Доводи захисту, що до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, суд рахує необгрунтованими, оскільки з урахуванням висунутого обвинувачення вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою на цій стадії судового розгляду не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого .

Таким чином, встановлені обставини виправдовують подальше утримання ОСОБА_3 під вартою, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає можливості застосувати заставу, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 березня 2023 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1