ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/8419/21 Номер провадження 11-кп/814/1370/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0001024 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 14 грудня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

обвинуваченому за п.7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 129 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.02.2023 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується за п.7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 129 КК України, а саме: у тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, з хуліганських мотивів наніс ОСОБА_8 один удар зцепленими руками у замок в область голови зліва, від чого ОСОБА_8 впав та втратив свідомість, чим заподіяв тяжку черепно-мозкову травму в результаті якої ОСОБА_8 помер. Крім цього, після спричинення вказаних вище дій, відчуваючи фізичну перевагу над потерпілою ОСОБА_9 , яка намагалася допомогти ОСОБА_8 , висловлюючись нецензурною лайкою, з метою залякування потерпілої, став висловлювати в її адресу погрози вбивством.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, зокрема особливо тяжкого злочину, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду, тому дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні інкримінованих йому злочинів є необґрунтованою, безпідставною та недоведеною, оскільки у ОСОБА_7 не було жодного наміру на вбивство ОСОБА_8 , з яким він раніше не був знайомим, а лише відповів на спровокований потерпілим конфлікт, проте не бажав йому смерті. Потерпіла ОСОБА_9 спочатку слідчому не казала, що ОСОБА_7 погрожував їй вбивством, а зазначала, що він погрожував завдати їй удару.

Вважає, що вказані у клопотанні ризики не підтверджені, так як ОСОБА_10 не вчиняв жодних дій, які б вказували на наявність цих ризиків. Прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому вказав, що ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність, має постійне проживання, стабільні та стійкі соціальні зв`язки, позитивну характеристику, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, здійснював захист національної безпеки та територіальної цілісності України в зоні АТО.

Тому вважає, що домашній арешт, у тому числі із застосуванням електронного засобу контролю, здатний запобігти імовірних ризиків.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

До початку апеляційного розгляду на електронну пошту суду від адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про проведення судового розгляду за його відсутності та відсутності ОСОБА_7 .

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Матеріалами провадження встановлено, що суд в повному обсязі оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам ухилення від суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в суді першої інстанції підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, який спричинив смерть людини, взяття під варту, як запобіжний захід, може бути застосовано за мотивом, в тому числі, небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника в інтересах обвинуваченого про те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу втратили свою актуальність та вважає, що такі ризики, не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованого йому діяння, те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, його вік та стан здоров`я, відсутність даних про медичні протипоказання перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу, прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, та наявність достатніх підстав вважати що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції триває.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченого ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, при розгляді місцевим судом клопотань прокурора апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405,419, 422-1 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 01 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4