справа №176/2791/21
провадження №1-кп/176/41/22
В И Р О К

Іменем України

27 грудня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2022 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2021 року за №0000355,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 07 грудня 2021 приблизно о 06 год. 00 хв., точного часу не встановлено, проходив по території гаражного масиву "Стара станція", розташованого між вулицею Партизанська та вулицею Українська, місто Жовті Води, Дніпропетровської області, де побачив відкриті двері до гаража № НОМЕР_1 . При цьому, в обвинуваченого виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він увійшов до вказаного гаража та помітив отвір у стіні, що вів до гаражу № НОМЕР_2 гаражного масиву " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташований між АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого та повторне таємне викрадення чужого майна, через отвір в стіні проник до приміщення гаражу № НОМЕР_2 , де побачив автомобільний причеп світло-сірого кольору та 6 металевих бочок об`ємом 200л. кожна, заповнені медом, належні ОСОБА_6 , які визначив як предмет свого злочинного посягання.

Цього ж дня, тобто 07 грудня 2021 приблизно о 06 год. 00 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в гаражі № НОМЕР_2 , який знаходиться на гаражному масиві "Стара станція" і перебуває у користуванні ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що він посягає на чуже майно і не має права розпоряджатись ним, з метою наживи, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може контролювати їх, застосовуючи силу рук, відчинив двері гаража № НОМЕР_2 , відкрутивши гвинтовий замок на воротах зсередини. Після чого ОСОБА_3 , викотив причеп до легкового автомобілю реєстраційним номер НОМЕР_3 з гаража, та продовжуючи свій злочинний умисел повернувся до приміщення гаражу № НОМЕР_2 по черзі завантажив на причіп дві бочки з медом.

Після чого причепив зазначений причеп до належного йому автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 та відвіз дві бочки з медом об`ємом 200 л. кожна до себе додому де розвантажив вказані бочки з медом на території свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, повернувся до гаража № НОМЕР_2 та відвіз ще два рази (по дві бочки кожного разу) до себе додому.

Таким чином, обвинувачений таємно викрав автомобільний причеп світло-сірого кольору VIN - НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_3 вартістю 3600 грн., шість металевих бочок об`ємом 200л. вартістю 250 грн. кожна, та 1680 кг. меду загальною вартістю 117 180 грн., що належать ОСОБА_6 ..

Зазначеними злочинними діями ОСОБА_3 потерпілому, а саме ОСОБА_6 , завдана матеріальна шкода розмір якої, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 49 від 29 липня 2021 року, становить 126 430 гривня 50копійок.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та, скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовився давати покази щодо себе.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини ОСОБА_3 , що відбувалось у присутності його захисника, не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілого, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_3 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, що завдала значної шкоди потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогоним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, данні про особу винного, що раніше неодноразово судимий, проходив військову службу за призивом під час мобілізації і зарекомендував себе задовільно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2017 року перебуває на «Д» обліку в лікаря нарколога з приводу наркотичної залежності, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що скоєне з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування положень статей 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Строк відбування покарання рахувати з часу його затримання.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України, приходить до висновку, що речовий доказ, а саме металевий причеп світло-сірого кольору VIN - НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_3 слід залишити власнику.

В даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, який цивільний позивач підтримав в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 5 стаття 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час судового засідання беззастережно встановлено, що обвинувачений своїми злочинними діями спричинив потерпілому матеріальну шкоди, яка складається із вартості викраденого майна. Крім того, зазначеними, неправомірними діями ОСОБА_3 Катіну ОСОБА_8 завдана моральна шкода.

Обвинувачений, захисник, прокурор не заперечувала проти задоволення цивільного позову.

За таких обставин цивільний позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 127, 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2022 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2(два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання 21 жовтня 2022 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином 118680 гривен (сто вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривен.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди завданої злочином 25000гривен (двадцять п`ять тисяч) гривен.

Металевий причеп світло-сірого кольору VIN - НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_9