Єдиний унікальний номер 448/323/23
Провадження № 1-кс/448/27/23
У Х В А Л А

(повний текст )

27.02.2023 місто Мостиська

Слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000083 від 23 лютого 2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна,

учасники справи - не з`явилися

перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне:

І. Суть клопотання, що вирішується

23 лютого 2023 дізнавач СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про арешт майна, а саме: порошкоподібної речовини білого кольору, яка знаходиться у круглій гумовій баночці та поміщена у поліетиленовий спецпакет №SUD1136055 і належить громадянину Сполучених Штатів Америки ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000083 від 23 лютого 2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.02.2023 року о 05:50 годині в ПП «Мостиська», що у с.Мостиська Другі, вул.Вокзальна, 1, Яворівського району, Львівської області на виїзд з України в Республіку Польща прибув потяг №35 сполученням «Одеса-Перемишль» та у 5 купе 6 вагону в особистих речах громадянина Сполучених Штатів Америки WHITLOW PAUL ROBERТпрацівники ДПС спільно з працівниками ДМСУ та офіцерами ПОРВ виявили порошкоподібну речовину білого кольору.

23.02.2023 в ході проведення огляду місця події вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходиться у круглій гумовій баночці та поміщено у поліетиленовий спецпакет №SUD1136055.

Покликається на те, що 23.02.2023 вищевказану порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходиться у круглій гумовій баночці та котра поміщена у поліетиленовий спецпакет №SUD1136055 - визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З огляду на те, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, на якому можуть міститись відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, така підпадає під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, а також з метою забезпечення незмінного стану такої із моменту вилучення для проведення відповідних експертиз у даному кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказані речові докази (вищевказаний порошкоподібну речовину білого кольору) і визначити місце зберігання такої.Окрім цього, просить суд розгляд клопотання проводити без участі власника майна.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі

В судове засідання дізнавач СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , не з`явилася, однак у матеріалах клопотання міститься її заява, в якій вона зазначила, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд такого проводити у її відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю.

Власник майна був повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, однак, в судове не з`явився та не надіслав клопотання про відкладення розгляду такого.

Відповідно до ст.172 КПК України неприбуття в судове засідання слідчого (дізнавача), власника та користувача майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

ІІІ. Мотиви з яких виходить Суд і положення закону, якими він керується

Проаналізувавши документи та матеріали, якими дізнавач СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно зі ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Судом встановлено, що 23.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.02.2023 вбачається, що сектор дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме щодо таких подій: 23.02.2023 року о 05:50 годині в ПП «Мостиська», що у с.Мостиська Другі, вул.Вокзальна, 1, Яворівського району, Львівської області на виїзд з України в Республіку Польща прибув потяг №35 сполученням «Одеса-Перемишль» та у 5 купе 6 вагону в особистих речах громадянина Сполучених Штатів Америки WHITLOW PAUL ROBERТпрацівники ДПС спільно з працівниками ДМСУ та офіцерами ПОРВ виявили порошкоподібну речовину білого кольору.

Згідно з ч.1 п.4 ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Зазначена в клопотанні порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходиться у круглій гумовій баночці, яка вилучена 23.02.2023 та поміщена у поліетиленовий спецпакет №SUD1136055 згідно постанови дізнавача СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 23.02.2023 визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучені у даному провадженні речі відповідають критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів, а саме транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію є предметами кримінального правопорушення, а ключі до такого є приналежною річчю, використання якого пов`язане з його володінням та користуванням.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте, попередні положення, жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи конкретні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно є доказами такого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

В той же час існує загроза приховування, перетворення та знищення даного майна, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження.

ІV. Висновок Суду

Враховуючи наведені норми та встановлені обставини справи, зокрема, те, що на вилучених предметах наявні сліди кримінального правопорушення, у подальшому такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою їх збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження слідчий суддя вважає, що є всі правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, а відтак клопотання дізнавача є обґрунтованим.

Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане чи пошкоджене.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на вказане майно, а тому клопотання дізнавача СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст.98, 107, 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

1. Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

2. Накласти арешт на порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходиться у круглій гумовій баночці та поміщена у поліетиленовий спецпакет №SUD1136055 і належить громадянину Сполучених Штатів Америки WHITLOW PAUL ROBERТ.

3. Місцем зберігання порошкоподібної речовини білого кольору, яка знаходиться у круглій гумовій баночці та поміщена у поліетиленовий спецпакет №SUD1136055, після проведення відповідних експертиз, визначити камеру зберігання речових доказів ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: Львівська область, Яворівський район, м.Мостиська, вул. Будзиновського, 6.

4. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

5. Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

6. Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

7. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

8. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

9. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6