ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1409/2222 Номер провадження 11-кп/814/992/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року ,-

за участю прокурора: ОСОБА_8

засудженого: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_6

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Приймаючи таке рішення місцевий суд вказав , що за весь час відбування покарання засуджений не довів своє виправлення.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Не погодившись з вказаним рішення суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу , в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову , якою задовольнити заяву і звільнити засудженого умовно-достроково від відбування призначеного покарання , посилаючись на те , що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення , має ряд хронічних захворювань.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні адвокат та засуджений апеляційну скаргу підтримали та просили задовільнити з наведених в ній підстав.

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно ч.1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги адвоката в інтересах засудженого вказаних висновків не спростовують.

Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 3 ч. 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим необхідного строку покарання, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК, "сумлінна поведінка і ставлення до праці", то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення.

При цьому , визначати ступень виправлення необхідно здійснюючи оцінку сумлінного додержання усіх вимог режиму місця відбування покарання та сумлінного ставлення до праці через призму оцінки цих критеріїв з тяжкістю вчиненого злочину і даних про особу засудженого.

Також , колегія суддів наголошує , що вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань , а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції вказав , що є передчасним вважати, що він досяг виправлення.

Із вказаним висновком суду першої інстанція погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається , що ОСОБА_7 засуджений 02.06.2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Відповідно до характеристики на засудженого від 17.06.2022 року , наданої державною установою «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.12.2016 року.

З 24.10.2017 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 29.12.2017 року перебував на лікуванні в лікарняному закладі при державній установі «Бучаньській виправній колонії (№85)», де характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень та заохочень не мав.

З 20.02.2018 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 16.11.2020 року утримувався в «Полтавській установі виконання покарань (№23)», де характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочень не мав. до праці не залучався.

З 01.02.2021 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Аналізуючи періодичність накладених стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_7 та надані йому характеристики протягом всього його перебування в різних установах виконання покарань , колегія суддів погоджується з висновком суду , що хоча існують в його поведінці і наявні позитивні зміни, однак зазначене в повній мірі не дає підстави суду вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці "довів своє виправлення" та його поведінка є "бездоганною" протягом усього часу відбування ним покарання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те , що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляцію адвоката в інтересах засудженого слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року про відмову у звільненні умовно-достроково без змін;

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4