Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3360/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБ України в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, невійськовозобовязаного,, не судимого, приватного підприємця, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, за наступних обставин.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних НаційЗгідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является primafacie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее;

b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства;

e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агресії РФ при наступних обставинах.

Так, 24.02.2022 близько 05:15 збройними силами Російської Федерації нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора. У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 днів. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 22.05.2022 № 2263-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.15.08.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, який наразі діє.

Таким чином, з 24.02.2022 і до цього дня дії РФ проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії РФ проти України.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування РФ вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія м. Херсона та області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою армії РФ.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_4 , являючись громадянином України, фактично проживаючи на території села Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення частини Херсонської області збройними силами рф, у тому числі територію вказаного населеного пункту, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.08.2022, реалізуючи прямий умисел добровільно прийняв пропозицію так званих «главы военно-гражданской администрации Чернобаевкой сельской ТГ Херсонского района Херсонской области» ОСОБА_10 та «заместителя главы военно-гражданской администрации Чернобаевкой сельской ТГ Херсонского района Херсонской области» О.Я. Оруся, а також інших невстановлених представників держави-агресора та добровільно погодився на незаконне призначення його окупаційною владою на посаду «директора коммунального предприятия ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою сприяння діяльності окупаційної адміністрації на території вказаної громади.

Так, починаючи з 01.08.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території вищевказаного села ОСОБА_4 , займаючи описану посаду надавав військовослужбовцям зс рф територію комунального підприємства для стоянки військової автомобільної техніки та проживання особового складу збройних формувань російської федерації.

Крім того, в період з 01.03.2022 по 31.10.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи на території с. Чорнобаївки Херсонського району Херсонської області, добровільно надав згоду представниками окупаційної влади та збройних формувань російської федерації на використання території приватної бази за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , яка є дружиною останнього, для зберігання паливно-мастильних матеріалів та так званої «гуманітарної допомоги» від країни-агресора. Зокрема, в жовтні 2022 року, знаходячись на вказаній приватній базі здійснив роздачу так званої «гуманітарної допомоги» жителям вказаного села.

Отже, ОСОБА_4 , з метою реалізації та підтримки рішень та дій представників держави-агресора добровільно виконував вказівки, надані йому окупаційною адміністрацією, забезпечив зберігання та роздавання так званої «гуманітарної допомоги рф» мешканцям вказаного села, при цьому оправдуючи збройну агресію російської федерації та закликаючи жителів про необхідність голосування на так званому «референдуме о вхождении Херсонской области в состав Российской Федерации» шляхом розповсюдження агітаційних матеріалів.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи в тимчасово окупованому с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, у вищезазначений період часу добровільно, з власної ініціативи сприяв представниками збройних формувань російської федерації, показуючи їм навколишню місцевість, розташування інфраструктури населеного пункту, у тому числі об`єктів з продовольством.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.111-2 КК України, як пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора.

.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, з якими безпосередньо знайомий, може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, просили про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, вказавши на наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, постійного місця проживання, відсутність наміру переховуватись від органу досудового розслідування, відсутність тяжких наслідків від дій підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 винуватість свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, визнав частково. Вказав, що дійсно співпрацював з російською стороною, фактично очолював комунальне підприємство у с. Чернобаївка, підпорядковуючись окупаційній владі, що здійснював добровільно, надавав допомогу з розвантаження гуманітарної допомоги власним вантажним погрузчиком, який мав лише він, зберігав автомобіль яким доставлялася гуманітарна допомога. Заперечував факт призначення його директором комунального підприємства, вказуючи, що такі функції виконував з метою забезпечення водою мешканців села Чорнобаївка.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, 15.11.2022 р. внесено до ЄРДР за №0000527.

17.12.2022 р. в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, затримано ОСОБА_4 та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, підтверджується:

- даними рапорту від 14.11.2022 № 71/22/1/53-473 оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення, згідно з якими ОСОБА_4 під час перебування частини Херсонської області у с. Чорнобаївка здійснював дії, спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі-агресору - російській федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які показали, що ОСОБА_4 здійснював пособництво державі-агресору , з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, погодився на незаконне призначення його окупаційною владою на посаду «директора коммунального предприятия ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Також вказали, що в серпні 2022 року, перебуваючи в селі Чорнобаївка ОСОБА_4 надавав військовослужбовцям зс рф територію комунального підприємства для стоянки військової автомобільної техніки та проживання особового складу збройних формувань російської федерації. Впродовж березня-жовтня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території вказаного села, добровільно надав згоду представниками РОВ на використання території приватної бази за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності його дружині ОСОБА_11 , для зберігання паливно-мастильних матеріалів та так званої «гуманітарної допомоги» від країни-агресора. У жовтні 2022 року, знаходячись на вказаній приватній базі здійснив роздачу так званої «гуманітарної допомоги» жителям вказаного села, забезпечив зберігання та роздавання так званої «гуманітарної допомоги» рф мешканцям вказаного села, при цьому оправдуючи збройну агресію російської федерації та закликаючи жителів про необхідність голосування на так званому «референдуме о вхождении Херсонской области в состав Российской Федерации» шляхом розповсюдження агітаційних матеріалів;

- даними протоколу огляду побутової кімнати КП «Чорнобаївський господар» за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено розпорядження № 2 від 01.08.2022 так званого «главы ВГА Чернобаевской сельской ТГ Херсонского района Херсонской области» ОСОБА_10 про призначення ОСОБА_4 на посаду так званого «директора коммунального предприятия ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 на території приватної бази за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого свідок вказав місце розташування влітку 2022 року зліва від входу на територію транспортного засобу, до якого підходила черга мешканців с. Чорнобаївки для отримання т.зв. «гуманітарної допомоги» від рф; вказав місце, де розміщувалися піддони на яких зберігалася російська гуманітарна допомога, яка роздавалася жителям вказаного населеного пункту (прямо від входу на території зліва біля приміщення гаражу), яку восени 2022 року привезли на територію вказаної бази з « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в супроводі військовослужбовців зс рф.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який є приватним підприємцем, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання на території Херсонської області у межах одного населеного пункту зі свідками у кримінальному провадженні, з якими добре знайомий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, в тому числі шляхом втечі на непідконтрольні Україні території з огляду на їх безпосередню близькість від постійного місця проживання підозрюваного, його тісний зв`язок із представниками окупаційної влади, можливості незаконного впливу на свідків з метою надання ними недостовірних показань та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи обставини, характер та спосіб ймовірно вчиненого ним кримінального правопорушення, з приводу якого йому оголошено про підозру.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який хоча і є не судимим, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, без права внесення застави і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Сам по собі факт перебування підозрюваного у зареєстрованому шлюбі та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, з урахуванням вищенаведених обставин, не зможуть гарантувати належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором у судовому засіданні. Вказані обставини не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному у вчиненні особливо тяжкого злочину запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави, яка в даному випадку також не зможе запобігти вищенаведеним ризикам .

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" з моменту затримання, без права внесення застави.

Строк дії ухвали рахувати з моменту затримання підозрюваного з 17 грудня 2022 року по 14 лютого 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17

Повний текст ухвали оголошено 22 грудня 2022 року о 13 год. 00 хв.