Номер провадження:1-кп/521/323/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002373 від 15.10.2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

08.01.2020 року з Одеського апеляційного суду після визначення територіальної підсудності на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями від 08.01.2020 року для розгляду вищезазначеного обвинувального акту було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09.01.2020 року обвинувальний акт призначений до підготовчого судового засідання на 07.02.2020, яке неодноразово відкладалося з поважних причин, у т.ч. для вирішення різного роду клопотань учасників судового провадження.

Так, захисником обвинуваченої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 , заявлено письмове клопотання про скасування арешту, зазначивши відповідні доводи. Зокрема, в обґрунтування свого клопотання захисник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.10.2019 року (справа 947/25093/19, провадження 1-кс/947/13894/19) задоволено клопотання органу досудового розслідування про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002373 від 15.10.2017 року за ознаками ч. 1 ст. 270 КК України та накладено арешт на майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_7 , а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77.4 кв.м.;

- житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 292,9 кв.м.

Щодо вказаного майна заборонено відчуження, розпорядження та вчинення будь яких реєстраційних дій із зазначеним майном.

Про наявність зазначеної ухвали суду ОСОБА_7 та її захисту стало відомо виключно під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України. У сторони захисту є достатні підстави вважати дане судове рішення незаконним. що дає підстави для ухвалення судом першої інстанції рішення про його скасування.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 під час судового засідання клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених підстав. Під час досудового розслідування дану ухвалу не оскаржували.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту з майна обвинуваченої, вважав його передчасним, та потреба в арешті на даний час не відпала.

Представник потерпілого ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , в судовому засіданні вважала клопотання захисника недоцільним, оскільки у визначеному порядку ухвала про арешт майна стороною захисту не оскаржувалась, крім того, арешт на майно було накладено у зв`язку з необхідністю застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримав думку прокурора та представника потерпілого ГУНП в Одеській області, зазначивши, що збитки, які були завдані внаслідок кримінального правопорушення, не відшкодовані.

Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали судового провадження та клопотання, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Судом встановлено, що 18.10.2019 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № № 0002373 від 15.10.2017 року було розглянуто клопотання органу досудового розслідування в ході якого слідчий суддя прийшов до переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження об?єктів нерухомості слід накласти арешт, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77.4 кв.м.; житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 292,9 кв.м. Вкримінальному провадженні потерпілими заявлено цивільні позови до підозрюваної ОСОБА_7 , тобто доведена така мета накладення арешту на майно підозрюваної, як відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріалами клопотання повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. як арешт майна. Окремо слідчий суддя зазначив, що вказане клопотання, в цілях забезпечення арешту майна, слід розглянути без виклику власника такого об`єкта нерухомості.

Як встановлено в судовому засіданні, стороною захисту вказана ухвала не оскаржувалась в суді апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, особа, яка подає таке клопотання, має довести, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що захисником обвинуваченої не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що арешт було накладено необґрунтовано або що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на цей час відпала потреба, приймаючи до уваги заперечення прокурора та представників потерпілих в судовому засіданні, а також те, що мета накладення арешту на майно було заходом забезпечення відшкодування шкоди (завданої внаслідок кримінального правопорушення) та те, що кримінальне провадження на теперішній час не завершено (оскільки на даний час докази судом не досліджувались, порядок і обсяг дослідження доказів не встановлювався), отже суд приходить до висновку, що заявлене клопотання є передчасним.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_7 не позбавлено права користуватись квартирою та будинком на які накладено арешт, а обмеження її права на розпорядження (відчуження) цим майном на даному етапі судового провадження є виправданим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 174, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.10.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002373 від 15.10.2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1