Справа № 521/6937/23
Номер провадження:1-в/521/452/23
У Х В А Л А

30 березня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника колонії - ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з установою виконання покарань ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Орську Оренбурзької області (рф), є громадянином України, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

1) 20.09.2002 Дружківським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 189 КК України до 5 років позбавлення волі;

2) 15.10.2003 Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна; звільнений 10.01.2006 умовно-достроково на 2 роки 18 днів;

3) 24.11.2006 Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ст.ст.70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі; звільнений 18.06.2014 після відбуття строку покарання;

4) 24.06.2016 Дружківським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту;

5) засуджений 19.03.2019 Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна,

У С Т А Н О В И В :

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення його від покарання.

В судовому засіданні захисник і засуджений підтримали клопотання, просили задовольнити. При цьому стороною захисту зазначено, що засуджений виправився, має задовільну поведінку, хоча і не працює на виробництві колонії, але залучається бо благоустрою установи і сумлінно ставиться до праці, отримав кілька заохочень. Просили прийняти до уваги те, що ОСОБА_4 має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі дитина знаходиться під опікою бабусі (матері померлої дружини), однак ОСОБА_4 прагне самостійно піклуватись про безпеку, виховання і утримання сина.

Представник установи виконання покарань повідомив, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)» з квітня 2022 року, залучався до суспільно корисної праці відповідно до положень ст. 118 КВК України, стягнень і заохочень в установі не мав. Розгляд клопотання про застосування до ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання покладає на розсуд суду.

Прокурор вважала клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на її думку, не довів своє виправлення, за час відбування покарання з лютого 2019 року отримав лише 3 заохочення, останнє 11.01.2021 року, тобто більше 2-х років тому.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває основне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 19.03.2019 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України. Початок строку покарання 07.02.2019 року, кінець строку - 07.03.2025 року.

Засуджений відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, що дає підставу звертатися до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частинами 1 та 2 ст. 81 КК України визначено: до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню зверненню з відповідним клопотанням, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну, свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин, порушень трудової дисципліни, відсутність трудових порушень.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 за період відбування покарання в ДУ «Селідівська виправна колонія (№82)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 3 заохочення. До ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)» прибув 15.04.2022, на виробництві установи не працевлаштований, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має. У взаємовідношеннях з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в сою адресу. Намагається дотримуватися ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи, позитивно ставиться до законних вимог персоналу установи, приймає участь у програмі диференційованого впливу «Правова освіта»..

Разом з тим, як вбачається з характеристики, ОСОБА_4 не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, байдуже реагує на виховальні заходи. Перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних засобів.

Відповідно з наданою довідкою ОСОБА_4 під час відбування покарання стягнень не мав. Від початку відбування покарання і до цього часу засуджений отримав 3 заохочення оголошувалась подяка по підсумкам роботи за 2, 3 і 4 квартали 2020 року в ДУ «Селідівська виправна колонія (№82)». Після цього більше 2-х років (з 11.01.2021) заохочень не мав.

Раніше ОСОБА_4 у період з 2002 року по 2019 рік 5 разів був засуджений за вчинення умисних корисливих, тому числі тяжких, злочинів проти власності, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Після звільнення з місць позбавлення волі 10.01.2006 в період умовно-дострокового звільнення через нетривалий час вчинив нові умисні, у тому числі тяжкі, злочини та менше ніж через рік 24.11.2006 був засуджений Дружківським міським судом Донецької області на покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на викладені обставини, суд вважає твердження засудженого про те, що він став на шлях виправлення, такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Зазначені у характеристиці позитивні якості засудженого дотримується ввічливого ставлення до персоналу, дбайливо ставиться до майна, виконує роботи із самообслуговування, підтримує родинні стосунки з сином характеризують його ставлення до оточуючих, але не свідчать про наявність обставин, визначених положеннями ст.ст. 50, 81 КК України.

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Той факт, що за весь час відбування покарання (початок строку покарання з 07.02.2019 року), тобто більше ніж за 4 роки, ОСОБА_4 має 3 заохочення, останнє з яких отримав 11.01.2021, тобто більше 2-х років тому), на думку суду не може бути безумовною підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За даних обставин, а також враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, попередні непогашені судимості за вчинення злочинів та кримінальних проступків, застосування до нього раніше заходів звільнення від покарання і його відбування, суд вважає, що строк відбутого засудженим покарання є недостатнім для його виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Що стосується посилання засудженого про необхідність піклування про малолітнього сина, мати якого померла, то в судовому засіданні зі слів ОСОБА_4 встановлено, що наразі дитина не позбавлена догляду і піклування, перебуває під опікою своєї бабусі і не є такою, що потребує виключено піклування ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 81 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дружківського міського суду Донецької області від 19.03.2019 року, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1