Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2733/22

Номер провадження: 1-кс/511/478/23

24.04.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з Уманським міськрайонним судом Черкаської області, клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого ОСОБА_5 просить скасувати арешт автомобіля марки Volvo», моделі FH 12.380, типу спеціалізований вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , який був накладений Роздільнянським районним судом Одеської області.

В обгрунтування вказаного клопотання ОСОБА_5 зауважив, що орган досудового розслідування утримує транспортний засіб понад три місяці, та цього проміжку часу достатньо для фіксації відомостей про кримінальне правопорушення. Після скасування арешту майна, у разі необхідності, він надасть вказаний транспортний засіб за першої потреби.

Позиція учасників.

Адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Старший слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, оскільки наразі потреба у накладенні арешту не відпала, проводяться експертні дослідження.

Прокурор Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 надіслав на адресу суду лист, згідно якого просив відмовити у задоволенні клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000666, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

Положення частини першої статті 174 КПК України визначають, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пункт сьомий частини другої статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

По вказаним матеріалам, 29 грудня 2022 року Роздільнянським районним судом Одеської області було накладено арешт на майно у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження, а саме на автомобіль марки «Volvo», моделі FH 12.380, типу спеціалізований вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 01.08.2017 на ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 .

В подальшому, 02 лютого 2023 року старшим слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 було призначено автотоварознавчу експертизу по даному кримінальному провадженню, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (НДЕКЦ).

Проте, наразі матеріали кримінального провадження не містять висновку експерта за результатами проведення експерного дослідження.

При цьому, слідчому судді не надано доказів того, що експертами було проведено огляд вказаного транспортного засобу та зафіксовані відомості, які мають вагоме значення.

Так, відповідно до статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження, встановлено, що арешт на майно накладений у відповідності до норм діючого кримінально процесуального законодавства України, тобто дане позбавлення права відбулось на умовах, передбачених законом, що узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, відповідно до постанови старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 28 грудня 2022 року, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За встановлених обставин, врахувавши те, що наразі триває експертне дослідження, а також відсутні відомості, що експертами було проведено огляд вказаного транспортного засобу, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі не доведено, що в подальшому накладенні арешту на вищевказане майно відпала потреба, або що арешт накладено необгрунтовано.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна ( в порядку ст.174 КПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1