Справа № 545/2173/22
Провадження № 1-в/545/650/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтаві клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клишки Шосткинського району Сумської області, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, раніше судимого:

13.07.2016 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців,

13.06.2019 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1,3 ст. 185,70,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

засудженого : 26.12.2019 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 124,70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано строк покарання відбутий за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.06.2017 року по 09.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.11.2020 року пом`якшено покарання ОСОБА_4 за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2019 року, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі,

про перерахунок строку покарання, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, виплату компенсації -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перерахунок строку покарання, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, виплату компенсації за відбутий строк.

В судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд подання в його відсутність, проти задоволення заяви заперечував, оскільки засуджений за час відбування покарання не став на шлях виправлення.

Від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглядати заяву в його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі, прохає задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ОСОБА_4 оскільки на даний час існує ухвала Полтавського районного суду від 07.11.2022 року якою відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, за тих же підстав вважав що останній не заслуговує і на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, а підстави для перерахунку строку покарання та виплати компенсації взагалі відсутні як і не наведені засудженим у заяві.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 заяву засудженого підтримав, прохав задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, про перерахунок строку покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення та відбув 1/3 частину строку покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин, за який засуджений 26.12.2019 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 124,70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Покарання відбуває з 26.12.2019 року.

Засудженим відбуто 2/3 частини строку покарання.

За весь час відбування покарання засуджений стягнень не мав, має 3 заохочення.

Як вбачається із характеристики на засудженого від 31.08.2022 року, затвердженої начальником ДУ « Темнівська виправна колонія № 100 » ОСОБА_4 характеризується посередньо, участь в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає. Комісією установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого пільг , передбачених ст.ст. 100,101 КВК України та пільг, передбачених ст.ст. 82, 81 КК України, проте у їх застосуванні було відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення. На даний час ОСОБА_4 не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81, ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_4 є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів своє виправлення і до нього може бути застосовано пільга щодо заміни покарання на більш м`яке.

Також враховуючи наявність ухвали Полтавського районного суду від 07.11. 2022 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання а тому в задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, який набрав законної сили 21.06.2017 року ч. 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: « Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Вироком Буринського районного суду Сумської області від 26.12.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ст. ст. 124, 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

В строк відбування покарання зараховано строк покарання відбутий за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2019 року,

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.06.2017 року по 09.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого про перерахунок строку покарання слід відмовити, так як строк попереднього ув`язнення вже зарахований засудженому в строк відбування покарання.

Клопотання засудженого про виплату компенсації за відбутий строк не ґрунтується на нормах закону та є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, ст. 82, КК України, 369-372, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку покарання, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, виплату компенсації - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1