Справа № 487/1161/22
Провадження № 1-кп/487/498/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000005 від 02.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має повну середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює не офіційно різноробочим, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 .
Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, з посиланням на тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачуються та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі; - незаконно впливати на свідків, з метою надання показів, які його виправдовують; - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків впливу на свідків з в зв`язку з тим, що місце проживання ОСОБА_6 невідомо, ОСОБА_7 знаходиться в СІЗО. Зазначив, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що він не збирається впливати на свідків, має намір розібратися у цій справі, раніше не судимий. Просив змінити запобіжний захід, скільки в СІЗО відсутнє опалення.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, суд встановив таке.
Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст. 121 КК України).
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.01.2022 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн.
Слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва 04.03.2022 строк тримання ОСОБА_3 під вартою продовжено до 04.04.2022.
В ході судового розгляду строк тримання ОСОБА_3 під вартою продовжувався та відповідно до ухвали суду від 15.09.2022 цей строк спливає 13.11.2022.
Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 перевірялась під час вирішення слідчими суддями питання про застосування запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою. Таким чином, обставини, обов`язковість доведення, яких передбачена ч.1 ст. 194 КПК України, були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та будучи обізнаним про покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може виїхати за межі України або на непідконтрольні Україні території, не має стійких соціальних зв`язків, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, що доводить наявність обставин які свідчать про існування ризику переховування від суду. Крім того, обвинуваченому відомі прізвища та місця проживання свідків у кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику здійснення на них незаконного впливу.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки особиста порука не може бути застосована в зв`язку з відсутністю осіб, які заслуговують на довіру та виявили бажання поручитися за виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть запобігти ризику здійснення незаконного впливу на свідків. Крім того, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до обвинуваченого, оскільки, з його пояснень в судовому засіданні встановлено, що за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) знаходиться старий будинок, в якому він лише зареєстрований, але не проживав, а тому суду не відомо чи придатне таке житло для проживання, та хто є його власником. За адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 орендував житло, та на теперішній час не відомо чи згоден його власник знову здавати це житло обвинуваченому для проживання.
Щодо доводів обвинуваченого про відсутність опалення в СІЗО, то вони не заслуговують на увагу, оскільки на теперішній час опалення в місті Миколаєві взагалі не підключено, та це питання буде вирішено міськими властями найближчим часом в залежності від погодних умов.
З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 177, 314-316, 393, 395 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 08.01.2023 включно, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» та з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.01.2022.
Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1