Справа № 274/7014/22 Провадження № 1-кс/0274/1463/22
УХВАЛА
05.12.2022 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому з урахуванням уточнень, просить:
- накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ-66», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_3 , яка розташована в АДРЕСА_1 ;
Враховуючи можливість використання, як доказів відомостей, що містяться на вказаних транспортних засобах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих транспортних засобів, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти на них арешт.
ІІ Процедура та позиція учасників справи
В судове засідання учасники провадження не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.
Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Представник власника «ГАЗ-66» д.н.з. НОМЕР_1 подав до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.
ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Дослідивши клопотання та додані матеріали, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, може містити на собі сліди вчиненого правопорушення, існують достатні підстави вважати, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому існує потреба в забезпеченні їх збереження, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для задоволення клопотання.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та користувача майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст. ст. 170-173,175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на :
- автомобіль марки «ГАЗ-66», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_3 , яка розташована в АДРЕСА_1 ;
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА