Провадження № 1-кп/727/505/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000 1176 від 10.11.2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, гро-мадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не судимого, не одру-женого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , студента 2-го курсу Чернівецького професійного ліцею автомобільного сервісу №6, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив :
ОСОБА_3 у невстановленому в ході досудового розслідування місці та в невстановлений час, при невстановлених слідством обставинах, шляхом привласнення рапто-во знайденого, не маючи мети подальшого збуту, незаконно придбав речовину, упаковану в паперовий пакет, яку став зберігати при собі до того моменту, коли 09.11. 2022 року, в період часу з 18.00 год до 18:42 год., під час огляду місця події, поліцейськими Чернівецького ра-йонного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 один паперовий пакет, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/126-22/8289-НЗПРАП від 28.11.2022 року, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, маса якого становить 0,1875 г.

Таким чином ОСОБА_3 , своїми діями порушив вимоги ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів».

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України, як неза-конне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кри-мінального провадження в порядку спрощеного провадження без проведення судового роз-гляду в судовому засіданні та без її участі.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , відпо-відно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.309 КК України, не оспорює встановлені органом дізнання обста-вини, згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винува-тість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом об-винувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обви-нувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0001176, в якому виклала клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового роз-гляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кри-мінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час ді-знання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним ви-могам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість до-казів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом до-судового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвину-вального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Тому суд, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупно-сті, приходить до висновку, що вина обвинуваченого гр. ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена.

Згідно ст.6 «Конвенції про захист прав людини», ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припу-щеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного пра-вопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між со-бою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів ( п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України» ).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європей-ського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що : «при розгляді справ суди за-стосовують «Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 р. та прак-тику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно з вимогами ст. 65, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують пока-рання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних пра-вопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання, суд керується ч. 2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуд-жених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку і щиро розкаявся у цьому, його характеристику, наявність обставин пом`якшуючих покарання та відсутність об-тяжуючих покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ви-мог ст. 4, 5 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та про-тягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому пока-рання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1 ( однієї ) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_3 - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави процесуальні витрати у кримі-нальному провадженні за проведення експертизи в загальному розмірі 755,12 гривень.

Речовий доказ сейф-пакет з порошкоподібною речовиною, вагою 0,1875г. (а.с.29, а.с.39-40 т.1) знищити.

Речовий доказ пістолет стартовий, патрони у кількості 22шт, (а.с.46, 55-56 т.1) повернути власнику.

Речовий доказ - компакт-диск з відеозаписом проведення огляду (а.с.73 т.1) залиши-ти при справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судо-вого провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, пе-редбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу Укра-їни вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в по-рядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеля-ційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провад-ження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досу-довим розслідуванням обставини.

Суддя : ОСОБА_1