490/354/23 13.01.2023
н/п 1-кс/490/250/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/354/23
У Х В А Л А

16 січня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали кримінальної справи від прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонській області про накладення арешту на речовину рослинного походження, за ознаками схожими на канабіс, які було вилучено 11.01.2023 року під час проведення огляду місця події, внесеного до ЄРДР за №0000006 від 12.01.2023 за ознаками ч.1 ст.309 КК України.

Сторони до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2, абз.2 ч 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор просити накласти арешт на речовину рослинного походження, за ознаками схожими на канабіс, які було вилучено 11.01.2023 року під час проведення огляду місця події.

За вказаним фактом внесено до ЄРДР відомості за №0000006 від 12.01.2023за ознаками ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При цьому огляд, згідно зі ст.237 КПК України, проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Частиною 7 статті 237 КПК України чітко визначено, що при проведенні огляду предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З наведених приписів кримінального процесуального закону випливає висновок, що вилучені під час огляду речі та предмети, мають статус тимчасово вилученого майна тільки в тому випадку, якщо осіб (законних володільців) позбавлено можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Крім того, вилучені законом з обігу предмети не вважаються тимчасово вилученим майном та не підлягають поверненню особам, а можуть бути визнанні постановою дізнавача, слідчого чи прокурора речовим доказом та зберігатися у визначеному місці.

При цьому, матеріали вказаного провадження не містять доказів про визнання вказаних предметів речовими доказами, відповідно до ст.110 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, зокрема те, що прокурором належним чином не доведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту наведених у клопотанні речей, а тому у вказаному клопотанні слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 173 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонській області ОСОБА_3 про накладення арешту на речовину рослинного походження, за ознаками схожими на канабіс, які було вилучено 11.01.2023 року під час проведення огляду місця події, внесеного до ЄРДР за №0000006 від 12.01.2023 за ознаками ч.1 ст.309 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1