Справа № 947/2706/22
Провадження № 1-кс/947/2720/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011 від 29.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000011 від 29.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 20.11.2017 року між КП «Облтрансбуд» в особі виконувача обов`язків директора ОСОБА_5 та ТОВ «БК «АВРА» в особі директора ОСОБА_6 укладено договір № 4 про закупівлю робіт за державні кошти на загальну суму 14 588 448,01 грн, предметом якого є будівництво очисних споруд в смт. Слобідка Кодимського району Одеської області.

В подальшому, 02.05.2018 року між КП «Облтрансбуд» в особі виконувача обов`язків директора ОСОБА_5 та ТОВ «БК «Авра» в особі директора ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду № 4 від 02.05.2018 року.

Згідно п. 2 додаткової угоди до договору підряду, Замовник приймає на себе зобов`язання перерахувати Генпідряднику аванс у сумі 3 828 695 грн на придбання та доставку матеріалів, конструкцій, виробів та для виконання робіт.

На виконання п. 2 вищезазначеної додаткової угоди, 22.06.2018 року КП «Облтрансбуд» перерахувало на користь ТОВ «БК «АВРА» аванс в сумі 3 828 695,00 грн.

Відповідно до п. 5.4 договору підряду Замовник приймає на себе зобов`язання перерахувати Генпідряднику аванс до 30% від річного обсягу робіт на придбання та доставку матеріалів, конструкцій, виробів та для виконання робіт. Генпідрядник зобов`язується використати аванс протягом трьох місяців після його одержання.

На виконання цієї додаткової угоди КП «Облтрансбуд» 22.06.2018 року перераховано ТОВ «БК «АВРА» аванс у сумі 3 828 695,00 грн на придбання та доставку матеріалів, конструкцій, виробів та для виконання робіт.

Того ж дня, 22.06.2018 року ТОВ «БК «АВРА» за договором від 21.06.2018 року

№ 02/06/18-Б перераховано ТОВ «Чорноморський Пантеон» 2 985 655 грн для закупівлі цього ж обладнання.

Після цього 22.06.2018 року ТОВ «Чорноморський Пантеон» за договором від 20.06.2018 року № 01/06/18 перераховано 2 453 475 грн ТОВ «Промтехвод» за придбання обладнання ідентичної специфікації.

Далі, ТОВ «Промтехвод» 13.07.2018 року, 18.07.2018 року та 13.08.2018 року передано передбачене договором обладнання ТОВ «Чорноморський Пантеон», яке в свою чергу у ці ж дні передало його ТОВ «БК «АВРА».

З метою виконання вимог п. 5.1 договору підряду № 4 від 02.05.2018 року директором ТОВ «БК «АВРА» ОСОБА_7 20.09.2018 року передано за актами прийому-передачі КП «Облтрансбуд» обладнання на суму 3 828 695,00 грн як підтвердження використання одержаного авансу.

Цього ж дня, 20.09.2018 року КП «Облтрансбуд» в особі в.о. директора

ОСОБА_8 передано це ж саме обладнання ТОВ «БК «АВРА» в особі директора ОСОБА_7 із призначенням «в монтаж».

У подальшому, 24.09.2018 року ТОВ «БК «АВРА» в особі директора ОСОБА_7 за договором зберігання передано це обладнання ТОВ «Чорноморський Пантеон» в особі директора ОСОБА_9 .

Водночас розслідуванням встановлено, що вказане обладнання, за винятком двох ємкостей СПБО-60, розтрачено за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та наразі його фактичне місцезнаходження невідоме.

На підставі зібраних у провадженні доказів, 08.09.2021 року повідомлено про підозру службовим особам:

- директору ТОВ «БК «АВРА» ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України;

- директору ТОВ «Чорноморський Пантеон» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, 26.01.2022 року в межах вказаного кримінального провадження проведено огляд земельної ділянки, що розташована біля території ТОВ «Промтехвод», а саме: навпроти будинків №6А та №6Б по вул. Переяславській у м. Києві, під час проведення якого виявлено дві установки СПБО 60, які є предметом договору №01/06/18 від 20.06.2018 року, укладеного між ТОВ «Промтехвод» та ТОВ «Чорноморський Пантеон», при цьому встановлено, що кінцевим власником вказаних установок СПБО-60 є КП «Облатрансбуд», яке на даний час позбавлено права користування вказаним майном, внаслідок неналежного виконання договору підряду.

Слідчим, з дотриманням вимог ст. 110 КПК України, 28.02.2023 року прийнято рішення про визнання вищевказаних двох установок СПБО 60, які є предметом договору №01/06/18 від 20.06.2018 року речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є об`єктом кримінально протиправних дій.

У зв`язку із вкладеним виникла необхідність у накладенні арешту та збереженні речових доказів, а тому сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, проте від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна, з метою забезпечення арешту майна, в цілях запобігання його відчуження.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, в клопотанні сторони обвинувачення зазначено, що майно, на яке просять накласти арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні, так як зберегло на собі його сліди, у зв`язку із чим може бути реалізовано іншим особам, втрачено або передано.

Разом з тим, з клопотання, а також долучених в обґрунтування матеріалів, не вбачається, яке відношення майно має до кримінального провадження, в рамках якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна.

Слідчий суддя вважає, що за своїм змістом клопотання про арешт майна сторони обвинувачення є необґрунтованим з огляду на наступне.

Клопотання про арешт майна не містить конкретної підстави і мети арешту вилученого майна, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна. Цитування в тексті клопотання положень ст. 170 КПК України не підтверджує такої підстави і мети арешту вилученого майна, що зазначені в загальних рисах і не конкретно.

Тобто, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, долучені до клопотання документи не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а також значення вилученого майна для даного кримінального провадження.

Також, в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість та вищевказані недоліки клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011 від 29.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1