У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000664 від 09.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000664 від 09.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якому просив з метою збереження речових доказів накласти арешт на об`єкти нерухомості, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0153 площею 4,06 га, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , та земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0015 площею 4,39 га, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 із застосуванням заборони розпорядження земельною ділянкою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , орендарям ФГ «ІРИНА Р» та ФО-П ОСОБА_6 відповідно, а також шляхом встановлення заборони вчинення будь- яких нотаріальних та реєстраційних дій щодо вказаних земельних ділянок.
Підставами для арешту майна вказує, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000664 від 09.11.2021 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Решетилівською окружною прокуратурою.
Під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню попередньо встановлено, що 10.09.2004 року між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі. За вказаним договором, ОСОБА_4 передав у оренду ТОВ «Бурат-Агро» земельну ділянку, площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну йому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 042878, виданого Решетилівською райдержадміністрацією 15.07.2004. У договорі оренди землі кадастровий номер земельної ділянки не зазначено. На підставі вказаного Державного акту про право власності на землю серії ПЛ № 042878, виданого Решетилівською райдержадміністрацією 15.07.2004, ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 4,06 га саме з кадастровим номером:00:009:0003. Земельну ділянку передано у оренду строком на 10 років з моменту реєстрації договору.Вказаний договір оренди зареєстрований у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії центр ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено записза № 51. Земельна ділянка передана у користування ТОВ «Бурат-Агро» згідно акту прийому - передачі до вказаного договору від 10.09.2004 року.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент укладання Договору та його державної реєстрації, а також п. 43 Договору, договір набрав чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації.
З 2004 року ТОВ «Бурат-Агро» почало використовувати у своїй господарській діяльності вказану земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур.
18.10.2010 року додатковою угодою до договору оренди землі продовжено строк дії договору оренди до 20 років.
Додатковою угодою до договору оренди від 01.11.2017 року до Договору оренди від 10.09.2004 внесено зміни шляхом викладення його у новій редакції, зокрема, зазначено кадастровий номер земельної ділянки, належної ОСОБА_4 згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 042878, виданого Решетилівською райдержадміністрацієюта переданої у оренду ТОВ «Бурат-Агро» на підставі договору оренди від 10.09.2004 - :00:009:0003. Пунктом 8 Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2029. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Право власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_4 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 042878, виданого Решетилівською райдержадміністрацією 15.07.2004 з кадастровим номером :00:009:0003 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав 27.02.2018, а також цього числа зареєстроване право оренди земельної ділянки за ТОВ «Бурат-Агро».
Земельна ділянка з вказаним кадастровим номером була зареєстрована у Державному земельному кадастрі та відображалась на Публічній кадастровій карті.
Влітку 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :00:009:0003 перестала відображатись на Публічній кадастровій карті. Натомість, на Публічній кадастровій карті ця земельна ділянка стала відображатися під кадастровим номером 324280900:00:009:0153.
Тобто, з невідомих підстав, кадастровий номер земельної ділянки, належної ОСОБА_4 , яка перебуває у оренді ТОВ «Бурат-Агро», змінено з :00:009:0003 на 324280900:00:009:0153.
Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено підстави державної реєстрації права власності та інших речових прав, зокрема - державний акт про право власності на земельну ділянку.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності зазначено «Відомості з ДЗК, серія та номер: 47732968, виданий 15.07.2021 00:00:00, видавник: Державний земельний кадастр».
Згідно цих відомостей підставою набуття права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0153 є державний акт про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 042878, виданий Решетилівською райдержадміністрацією15.07.2004.
На підставі вищевказаного Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 042878, виданого Решетилівською райдержадміністрацією 15.07.2004 ОСОБА_4 належить лише одна земельна ділянка з кадастровим номером :00:009:0003, а не :00:009:0153.
Окрім того, як вбачається з державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 042878 від 15.07.2004, кадастрового плану та схеми розташування земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0003 та Витягу з ДЗК від 26.10.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0153 конфігурація та розташування цих земельних ділянок співпадає.
З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.10.2021 вбачається, що земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0153 ОСОБА_4 передано в оренду ФГ «Ірина Р» на підставі договору оренди землі від 15.07.2021.
Таким чином, після зміни кадастрового номеру земельної ділянки з :00:009:0003 на :00:009:0153, земельну ділянку, яка вже перебуває у оренді ТОВ «Бурат-Агро», ОСОБА_4 передано в оренду ФГ «Ірина Р».
Наведені обставини дають підстави вважати, що у діях осіб, причетних до зміни кадастрового номеру земельної ділянки, повторної реєстрації належної ОСОБА_4 земельної ділянки у ДРРП, але під іншим кадастровим номером, а також укладення та реєстрації договору землі від 15.07.2021 між ОСОБА_4 та ФГ «Ірина Р», вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
У результаті зазначених вище дій відбулося порушення права оренди земельної ділянки ТОВ «Бурат-Агро», яке виникло на підставі договору оренди землі від 10.09.2004 з додатковими угодами, укладеного між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_4 .
Відповідно до інформації з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку із кадастровим № :00:009:0153 площею 4,06 га, зареєстроване 15.07.2021 на ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, відомості до реєстру внесені
державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області ОСОБА_7 .
Окрім цього, у вказаній інформації з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що 15.07.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради ОСОБА_7 , на підставі договору оренди землі б/н від 15.07.2021 укладеного між орендарем ФГ «ІРИНА Р», код ЄДРПОУ 42353469 та орендодавцем ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки із кадастровим№ :00:009:0153 площею 4,06 га на строк 10 років (номер запису про інше речове право: 43035690).
25.08.2022 року проведено огляд земельної ділянки із кадастровим номером ділянок із
кадастровим номером :00:009:0153 площею 4,06 га, що розташована поблизу с. Шкурупії (Решетилівська ОТГ) Полтавського району Полтавської області. На земельній ділянці із кадастровим номером :00:009:0153 ростуть рослини кукурудзи.
Окрім цього встановлено, що 14.02.2005 року між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі. За вказаним договором, ОСОБА_5 передав у оренду ТОВ «Бурат-Агро» земельну ділянку площею 4,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 022690, виданого Решетилівською райдержадміністрацією 05.09.1998. Земельну ділянку передано у оренду строком на 10 років з моменту реєстрації договору. Вказаний договір оренди зареєстрований у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 16.01.2006 за № 13. Земельна ділянка передана у користування згідно акту прийому передачі до вказаного договору від 14.02.2005.
Договір оренди землі не містить кадастрового номеру земельної ділянки, переданої у оренду ТОВ «Бурат-Агро», оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 022690 від 05.09.1998 також його не містить. У 2005 році ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено технічну документацію на земельну ділянку належну ОСОБА_5 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 022690, виданого Решетилівською райдержадміністрацією 05.09.1998 року , та присвоєно їй кадастровий номер :00:009:0015. З 2005 року ТОВ «Бурат-Агро» почало використовувати у своїй господарській діяльності вказану земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур.
26.10.2010 року додатковою угодою до договору оренди землі продовжено строк дії договору оренди до 20 років.
З невідомих ТОВ «Бурат-Агро» причин кадастровий номер земельної ділянки, належної
ОСОБА_5 , змінено з :00:009:0015 на :00:001:0053.
У зв`язку з цим, додатковою угодою від 01.05.2016 року до договору оренди землі від 14.02.2005 року до договору оренди внесено зміни шляхом викладення його у новій редакції, зокрема зазначено кадастровий номер земельної ділянки, належної ОСОБА_5 на підставі державного акту № 022690 серія І-ПЛ, виданого 05.09.1998 та переданої у оренду ТОВ «Бурат Агро» на підставі договору оренди від 14.02.2005 - :00:001:0053.
Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено до 31.12.2026. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.
Як стало відомо ТОВ «Бурат-Агро» з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2021, у Державному реєстрі речових прав 06.07.2018 зареєстровано право ФО-П ОСОБА_6 на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:009:0015 для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), на підставі договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05.07.2018, укладеного між ФО-П ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
За даними з Держаного реєстру речових прав, земельна ділянка з кадастровим номером :00:009:0015 належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 022690 від 05.09.1998.
На підставі вищевказаного Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 022690 від 05.09.1998 ОСОБА_5 належить лише одна земельна ділянка.
Однак, у Державному реєстрі прав зареєстровано право власності на дві земельні ділянки на підставі одного і того ж Державного акту про право власності на землю.
05.04.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано правовласності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0053, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту № 022690 серія І-ПЛ, виданого 05.09.1998Решетилівською райдержадміністрацією.
06.07.2018 року повторно зареєстровано право власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту № 022690 серія І-ПЛ, виданого 05.09.1998Решетилівською райдержадміністрацією, але вже з кадастровим номером :00:009:0015.
При цьому, прізвище власника ділянки зазначено, як « ОСОБА_8 », однак інші дані, у тому числі ім`я, по батькові, РНОКПП та реквізити держаного акту, цілком відповідають даним ОСОБА_5 та реквізитам виданого ОСОБА_5 державного акту.
Після вчинення наведених дій щодо повторної реєстрації права власності, ОСОБА_5 повторно передано земельну ділянку, яка вже перебуває у оренді ТОВ «Бурат-Агро», іншій особі - ФО-П ОСОБА_6 .
Так, з витягів з Державного земельного кадастру від 28.10.2021 вбачається, що ОСОБА_5 передано одну і ту саму земельну ділянку, яка належить йому на підставі
державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 022690, виданого Решетилівською райдержадміністрацією 05.09.1998, але під різними кадастровими номерами різним особам - ТОВ «Бурат -Агро», на підставі договору оренди від 14.02.2005 та додаткових угод до нього, та ФО-П ОСОБА_6 на підставі договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05.07.2018.
Наведені обставини дають підстави стверджувати, що у діях осіб, причетних до проведення подвійної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на належну йому земельну ділянку, вбачаються ознаки кримінального правопорушення.
При цьому, внаслідок протиправних дій відбулося порушення права оренди земельної ділянки ТОВ «Бурат-Агро», яке виникло на підставі договору оренди землі від 14.02.2005 року з -
додатковими угодами, укладеного між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельнуділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :00:009:0015 та:00:001:0053 була виготовлена Державним підприємством «Полтавський науково- дослідний та проектний інститут землеустрою», що вбачається з Витягів з ДЗК від 28.10.2021.
25.08.2022 року проведено огляд земельної ділянки із кадастровим номером:00:009:0015 площею 4,39 га, що розташована поблизу с. Шкурупії (Решетилівська ОТГ) Полтавського району Полтавської області. На земельній ділянці із кадастровим номером :00:009:0015 ростуть рослини соняшника.
Оскільки земельні ділянки із кадастровими номерами :00:009:0153 площею 4,06 га та :00:009:0015 площею 4,39 га, були об`єктом кримінально протиправних дій, вказані земельні ділянки мають ознаки речових доказів по кримінальному провадженню.
25.08.2022 року вказані земельні ділянки визнані речовими доказами по кримінальномупровадженню.
Водночас, враховуючи те, що земельні ділянки із кадастровими номерами :00:009:0153 площею 4,06 га та :00:009:0015 площею 4.39 га були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті в оренду кримінально протиправним шляхом існує висока імовірність їх використання, передачі в оренду, відчуження, переоформлення на іншого власника, особами, які можуть бути причетними до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.
Таким чином, не накладення арешту із застосуванням заборони розпорядження земельною ділянкою особами, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, може призвести до втрати речових доказів - земельної ділянки із кадастровим номером :00:009:0153 та :00:009:0015, які мають значення для доказування кримінального правопорушення, що в подальшому перешкоджатиме розслідуванню кримінального провадження та встановленню усіх обставин даної події, зокрема може призвести до втрати можливості проведення відповідних судових експертиз з метою визначення шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Зважаючи на положення ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, суд вважає за необхідне розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення його власника.
В судове прокурор не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Судом встановлено, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000664 від 09.11.2021 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України.

Прокурор у клопотанні вказує мету забезпечення збереження як речового доказу вказаних земельних ділянок та недопущення подальшого їх використання будь-якими особами на весь період досудового розслідування.

Слідчий суддя, з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, зобов`язаний розглянути заявлене клопотання лише у межах його доводів та вимог, якими у даному випадку є арешт визначених земельних ділянок.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), а також розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом, а саме: невідома особа підробила правовстановлюючі документи та інші землевпорядні документи на земельні ділянки :00:009:0153 та :00:009:0015 та здійснила перереєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки.
Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та який надає права або звільняє від обов`язків; 2) печатка, штамп, бланк підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, інші офіційні печатка, штамп або бланк.
Документами в контексті ч. 1 ст. 358 КК визнаються письмові акти, тобто предмети, на яких певна інформація зафіксована за допомогою письмових знаків. Мова документу, матеріал, з якого він виготовлений, а також спосіб виконання письмових знаків (від руки, друкарська машинка, комп`ютер, типографський спосіб тощо) на кваліфікацію злочину не впливає.
Разом із тим, земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст.79 Земельного Кодексу України).

Посилання прокурора в клопотанні про арешт майна на те, що зазначені земельні ділянки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, прокурором не доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Отже, під час розгляду клопотання про накладення арешту на земельну ділянку у кримінальному провадженні не доведено необхідності арешту майна, та подане клопотання не містить будь-яких доказів існування ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Зазначене узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, судам необхідно визначати необхідність втручання в мирне володіння майном, визначення підстав та умов такого втручання й про критерії визначення хиткої межі для дотримання балансу між суспільними і приватними інтересами, щоб не покласти на одну зі сторін непомірного тягаря.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, вимоги ч.1ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для його арешту, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, викладених прокурором у клопотанні, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що без арешту вказаного майна неможливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором не доведено наявність передбачених законом правових підстав та необхідності накладення арешту на майно, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000664 від 09.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1