Провадження № 1-кп/643/42/23
Справа № 643/215/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002028 від 01.09.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч. 2 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , вчинив розтрату чужого майна, яке було ввірене особі, за наступних обставин.

27.01.2021 року у вечірній час, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де попередньо домовився зустрітись із потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для отримання на правах оренди для тимчасового користування належний останньому автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав в оренду належний потерпілому вищезазначений автомобіль, вартістю згідно з висновком експерта - 59756,78 грн, який йому добровільно передав ОСОБА_6 у тимчасове користування на підставі усної домовленості щодо оренди. Отримавши ввірений йому ОСОБА_6 автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з ключами від цього автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, що надавало ОСОБА_3 право тимчасового користування автомобілем, користуючись ним тривалий час в особистих цілях на підставі усної домовленості щодо його оренди без права розпорядження, у вересні 2021 року ОСОБА_3 вирішив розтратити ввірене йому майно, а саме вищезазначений автомобіль, шляхом його продажу. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на розтрату зазначеного автомобіля, ввіреного йому ОСОБА_6 , шляхом розпорядження автомобілем з корисливих мотивів, розтратив ввірений ОСОБА_6 автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його продажу на території Салтівського району міста Харкова, а саме на узбіччі до проїжджої частини по вул. Леся Сердюка у місті Харкові, точну адресу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вересні 2021 року в денний час доби, більш точні час та дату продажу автомобіля під час досудового розслідування не виявилося можливим встановити, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену вище суму

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена частиною першою статті 191 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за наступних обставин.

26.12.2021 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , де попередньо домовився зустрітись із потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, повторно, під приводом взяття у ОСОБА_8 в оренду для тимчасового користування належний останньому автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою подальшого розпорядження чужим майном, усвідомлюючи, що не має наміру повертати автомобіль власнику, незаконно заволодів належним потерпілому вищезазначеним автомобілем вартістю згідно з висновком експерта - 83730 грн, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , який йому добровільно передав у тимчасове користування на підставі усної домовленості щодо оренди зазначений автомобіль. Отримавши шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 від останнього автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_2 , разом з ключами від цього автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, що надавало ОСОБА_3 право тимчасового користування автомобілем, та користуючись ним в особистих цілях на підставі усної домовленості щодо його оренди, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме зазначеним автомобілем, з метою подальшого розпорядження ним з корисливих мотивів, продав автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_2 , наприкінці грудня 2021 року, точну дату та час встановити не виявилося можливим, за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена частиною другою статті 289 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочинів встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду належним чином, кожен окремо, подали до суду заяви і просили кримінальне провадження розглядати без їх участі, претензій до обвинуваченого не мають.

З`ясувавши думку прокурора та адвоката, які, кожен окремо, не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому у присутності його захисника правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 191КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та за ч. 2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

З об`єктивної сторони, злочин передбачений ст. 191 КК України вчинений у формі розтрати чужого майна, яке було ввірене особі.

Розтрата передбачає незаконне безоплатне відчуження, використання, витрачення майна, яке було ввірене винному чи перебувало в його віданні (продаж, дарування, споживання, передача іншим особам тощо).

ОСОБА_3 було ввірено автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , потерпілим ОСОБА_6 .

Юридичною підставою для такого відношення ОСОБА_3 до майна є цивільно-правові договірні відносини між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Під незаконним заволодінням транспортним засобом у статті 289 КК України, слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Способом такого заволодіння, було зловживання довірою потерпілого ОСОБА_8 .

Кваліфікуючою ознакою незаконного заволодіння транспортним засобом є вчинення цього діяння: повторно.

Відповідно до частини другої цієї статті під повторністю спід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або злочин, передбачений, окрім іншого статтею 191 КК України.

Суб`єктивна сторона злочинів характеризуються прямим умислом.

ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь та передбачав їх суспільно небезпечні наслідки. Навяність усвідомлення винним суспільної небезпеки свого діяння є очевидною, про що свідчать фактичні обставини справи. ОСОБА_3 передбачав неминучість настання наслідків. А отже передбачанням обвинуваченого охоплюється причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Вольовий момент ОСОБА_3 характеризується бажанням досягти конкретного результату, що передбачає свідому і цілеспрямовану діяльність особи. Бажання спрямоване на досягнення чітко визначеної мети.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий, підлягає покаранню за вчинення нетяжкого злочину та тяжкого, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоїного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства в межах санкції ч.1 ст. 191, ч. 2 ст. 289 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_3 , має бути призначено за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням до остаточно призначеного покарання положень ст.ст.75,76 КК України.

Відповідно до статті 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням додаткове покараннея у виді конфіскації майна не призначається.

На переконання суду саме це покарання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладені ухвалами слідчих суддів Московського районного суду м. Харкова 25.01.2022 року та 02.02.2022 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням транспортно- товарознавчої експертизи від 31.01.2022 року № СЕ-19/121-22/2139-АВ становлять 686,48 грн, автотоварознавчої експертизи №22684 від 05..10.2021 року становить 1716,10 грн, відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів передбачених частиною першою статті 191 КК України та частиною другою статті 289 КК України, призначивши покарання:

за ч.1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі2402,58 грн (дві тисячі чотириста дві гривні 58 копійок).

Речові докази: інформацію на 22 аркушах та CD-R диск, диск наданий потерпілим з відеозаписом та два змиви на ватну паличку з куліси та руля автомобіля ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

транспортний засіб «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ключ та брелок від ТЗ залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 ,

транспортний засіб ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові білого кольору залишити за належністю потерпілому ОСОБА_10 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 25.01.2022 року по справі №643/845/22 на автомобіль Део Ланос н.д.р. НОМЕР_1 , в кузові червоного кольору з він кодом НОМЕР_4 , ключі з брелком від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 02.02.2022 на автомобіль ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові білого кольору та два змиви на ватну паличку з куліси та руля автомобіля ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1