ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1783/22 Справа № 201/7155/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
скаржника ОСОБА_7
представника скаржника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17жовтня 2022 року у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на постанову слідчого від 20.09.2022 про закриття кримінального провадження №0000467 від 27.02.2020 за ознаками ч.1 ст. 365-2 КК України було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що постановою слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління ГУНП ОСОБА_9 від 20.09.2022 року кримінальне провадження №0000467 від 27.02.2020 року за ознаками ч.1 ст. 365-2 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, скільки в ході досудового розслідування не було встановлено, що внаслідок дій нотаріуса заявниці ОСОБА_7 спричинена майнова, моральна чи фізична шкода, а також не здобуто доказів про отримання неправомірної вигоди нотаріусом ОСОБА_10 під час реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та видачі свідоцтва від 21.03.2019 року.
Перевіривши доводи заявника скарги щодо передчасності постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав їх безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим у достатньому обсязі були проведені необхідні слідчі дії з метою перевірки належними і допустимими доказами обставин, викладених у заяві, саме в межах предмету розслідування даного кримінального провадження, та надано належну оцінку доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а посилання заявника на те, що слідчим не проведено необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на перевірку фактів, викладених у її заяві, спростовуються наявними матеріалами кримінального провадження, аналіз яких дозволяє зробити обґрунтовані висновки щодо зазначених обставин.
Також суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26 листопада 2008 року Дніпропетровською міською радою винесено рішення № 262/39 про передачу у власність ОСОБА_11 земельної ділянки площею 0,1га із кадастровим номером :03:026:0046, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та на підставі цього рішення видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер, а 21 березня 2019 року державним нотаріусом Першої Дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_10 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем ОСОБА_11 є його син ОСОБА_12 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303559, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 262/39 від 26.11.2008 року. З 28 лютого 2009 року заявниця ОСОБА_7 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2019 року було розірвано шлюб між ними.
На думку слідчого судді, посилання скаржника ОСОБА_7 на незаконність рішення за результатами досудового розслідування юридично неспроможні, оскільки відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження перевірка вищевказаних обставин проводилась з виконанням усіх необхідних та достатніх для цього дій, але можливості для збирання нових доказів фактично вичерпані, в результаті чого органом досудового розслідування було прийнято правомірне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки заявником не доведено спричинення істотної шкоди її охоронюваним законом правам або інтересам, за відсутності у останньої статусу потерпілої особи, та не надано доказів на підтвердження наявності у нотаріуса мети на отримання неправомірної вигоди під час видачі право установчих документів на спірну земельну ділянку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу на постанову слідчого від 20.09.2022 року про закриття кримінального провадження №000467 від 27.02.2020 року за ознаками ч.1 ст.365-2 КК України.
В обгрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що 17 жовтня 2022 року, за результатами розгляду її скарги слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення та зазначено, що повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 20 жовтня 2022 року о 16:00 годині, коли вона разом із своїм адвокатом прибули до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, але судове засідання із проголошення повного тексту ухвали слідчого судді за результатами розгляду її скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не відбулося, так як сама суддя була відсутня на робочому місці, а помічник повідомив, що судом вже було виготовлено повний текст рішення, а тому немає необхідності проводити судове засідання. Вважає, що тільки навіть з цих грубих порушень норм процесуального законодавства постановлена слідчим суддею ухвала від 17.10.2022 року підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.
Також зазначає, що в судовому засіданні слідча суддя незаконно відмовила їй у розгляді поданої письмової заяви щодо витребування у ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області всіх матеріалів кримінального провадження №0000467 від 27.02,2020 року з метою дослідження в суді наявних письмових доказів, які підтверджували встановлені органом досудового розслідування обставини неправомірності дій державного нотаріуса Першої Державної нотаріальної контори м. Дніпро ОСОБА_10 під час видачі 21.03.2019 року ОСОБА_12 (колишньому чоловікові скаржниці ОСОБА_7 ) свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно якого ОСОБА_12 успадкував незаконно від померлого батька ОСОБА_11 спірну земельну ділянку площею 0.1000 га. з кадастровим номером 210100000:03:026:0046 яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Тобто, вказані матеріали кримінального провадження слідчим суддею у слідчого не витребовувалися, в судовому засіданні не досліджувалися, та оцінка ним не надавалася.
Вказує апелянт і на те, що предметом доказування по даному кримінальному провадженню є також і встановлення факту незаконного оформлення ОСОБА_12 права власності на зазначену земельну ділянку шляхом оформлення на померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_11 , від імені якого були підписані документи та подані як до органів влади, так і до землевпорядних організацій з метою оформлення процедури приватизації вказаної земельної ділянки вже після його смерті, що свідчить про підроблення як підпису ОСОБА_11 , так і про внесення в офіційні документи недостовірних відомостей, а саме заповнення офіційних документів від імені ОСОБА_11 з підробленням його підпису, що, в свою чергу, підтверджує факт незаконності прийняття Дніпропетровською міською радою на сесії V скликання Рішення № 262/39 від 26.11.2008 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у Жовтневому районі м. Дніпропетровська».
Вважає ОСОБА_7 встановленим і факт незаконності дій ОСОБА_12 щодо незаконного отримання повторного Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2019 року серії ННТ № 325168, виданого Державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 , на підставі якого ОСОБА_12 набув право власності на вищезгадану земельну ділянку та здійснив державну реєстрацію права власності на неї в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на якій знаходиться спірний із колишньою дружиною ОСОБА_7 житловий будинок площею 221 м.кв.
Окрім того, апелянт зазначає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню органом досудового розслідування проведено не повно, так як слідчим було задоволено її клопотання щодо проведення процесуальної слідчої дії - допиту за участю осіб (перехресний допит), який до теперішнього часу не проведений, але слідчий суддя, не звертаючи на це уваги, постановив незаконну та необгрунтовану ухвалу суду, якою у задоволенні її скарги відмовив.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку ОСОБА_7 та в її інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена на даний час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП Дніпропетровської області перебувало на розгляді кримінальне провадження №0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Постановою слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 20 вересня 2022 року кримінальне провадження №0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого, представник заявника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся в порядку ст. 303 КПК України до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на вищезазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження, обгрунтовуючи її тим, що це рішення слідчого є необґрунтованим та прийнято без повного та всебічного дослідження всіх обставин, слідчим не забезпечено об`єктивного, неупередженого та своєчасного розслідування, а саме не проведено в достатній мірі необхідних слідчих дій та не надано належної оцінки документам, зокрема щодо передачі у власність ОСОБА_11 земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя заслухав пояснення скаржника ОСОБА_7 , її адвоката ОСОБА_8 та прокурора, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження і дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а тому відмовив у задоволенні поданої скарги.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З матеріалів судового провадження убачається, що при розгляді вищезазначеної скарги ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.
Апеляційним переглядом встановлено, що до правоохоронних органів звернулась із заявою ОСОБА_7 , в якій зазначила, що державний нотаріус Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 , зловживаючи своїми повноваженнями, всупереч меті та змісту надання публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди 21 березня 2019 року видала ОСОБА_12 Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ННТ 325168 на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_7
27 лютого 2020 року за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000467 були внесені відповідні відомості та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування слідчим було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.12.2008 року Державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 , ОСОБА_12 успадкував від померлого батька ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_2 .
04.08.2008 року ОСОБА_12 , не перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_7 (шлюб був укладений 28.02.2009 року та розірваний 28.10.2019 року), після смерті батька - ОСОБА_11 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), звернувся до Дніпропетровської міської ради із заявою про передачу ОСОБА_11 у власність безкоштовно земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та про доручення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі землевпорядній організації ТОВ «Квартал».
Після розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , Дніпропетровською міською радою було прийнято рішення від 26.11.2008 року № 262/39 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у Жовтневому районі м. Дніпропетровська», яким померлому ОСОБА_11 передано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером :03:026:0046, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому ОСОБА_12 11.06.2009 року в Управлінні Держкомзему у м. Дніпропетровську отримав державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :03:026:0046 серія ЯЗ №303559.
На підставі державного акту на право приватної власності на землю отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :03:026:0046 за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер: 1-152 бланк ННТ №325168, видане 21.03.2019 року державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 , якою здійснено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 101 від 21.03.2019 року (в той час коли у шлюбі з ОСОБА_7 не перебував). У зазначеному свідоцтві вказано, що вищенаведена земельна ділянка успадкована на підставі Державного акту серії ЯЗ №303559, виданого 11 червня 2009 року.
Разом з цим, заявницею ОСОБА_7 з моменту внесення відомостей до ЄРДР 27.02.2020 року по час винесення вказаної постанови не надано жодного належного та достатнього доказу того факту, що останній завдано майнової шкоди, того, що вона є співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та що прийняття 26 листопада 2008 року Дніпропетровською міською радою рішення №262/39 про передачу у власність ОСОБА_11 , який був батьком ОСОБА_12 , земельної ділянки площею 0,1 га із кадастровим :03:026:0046 і видача на підставі цього рішення державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559 будь - яким чином порушили права та інтереси, завдали майнової шкоди, її вид та розмір.
Наданими до суду апеляційної інстанції матеріалами підтверджується також і те, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000467 були проведені необхідні слідчі та процесуальні дії.
Так, 18.08.2021 року проведено допит в якості свідка державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 , яка пояснила, що нею з дотриманням вимог чинного законодавства та ЗУ «Про нотаріат» було видано ОСОБА_12 свідоцтво на спадщину за законом серії ННІ №325168 від 21.03.2019 року на земельну ділянку кадастровий номер :03:026:0046, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1000 га. Будь яких порушень в наданих ОСОБА_12 документах для прийняття спадщини нею встановлено не було.
На запит слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.11.2021 року Міжрегіональним управлінням юстиції проведено позапланову перевірку дотримання порядку вчинення нотаріальних дій державним нотаріусом Першої дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_10 при видачі ОСОБА_12 свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННТ 325168 від 21.03.2019 року на земельну ділянку за кадастровим номером :03:026:0046, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га. За результатами проведення перевірки у Південно - Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) було встановлено, що нотаріусом вимоги «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» дотримані.
Згідно з відповіддю нотаріуса ОСОБА_10 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.12.2021 року за вих. 4063/0116, громадянка ОСОБА_7 не входить до кола спадкоємців згідно матеріалів спадкової справи № 663/2008, що була заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 .
Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, з 28 лютого 2009 року заявниця ОСОБА_7 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2019 року було розірвано шлюб між ними. ОСОБА_7 не є спадкоємицею відповідно до спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 та не є і не була власницею вищевказаної земельної ділянки ані за рішенням суду, ані на підставі будь-яких інших належних на те документів, оскільки дійсними власниками домоволодіння та земельної ділянки згідно з правовстановлюючими документами є лише ОСОБА_11 та його син ОСОБА_12 .
Також факт відсутності у ОСОБА_7 права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :03:026:0046 встановлено та підтверджено під час судового розгляду цивільної справи № 201/4513/20. Так, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2021 року, якою було відмовлено ОСОБА_7 у визнанні недійсним та скасуванні державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2019 року, посвідчене державним нотаріусом Першої дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_10 , а також реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_12 від 21.03.2019 року зазначено, що позивачем не надано жодного належного та достатнього доказу факту, що вона є співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та що прийняття 26 листопада 2008 року Дніпропетровською міською радою рішення № 262/39 про передачу у власність ОСОБА_11 , який був батьком відповідача, земельної ділянки площею 0,1 га і кадастровим номером :03:026:0046, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , і видача на підставі цього рішення державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559 будь-яким чином порушили права та інтереси. Будь-яких доказів, що вказаним рішенням Дніпровської ради порушено особисті немайнові або майнові права та інтереси ОСОБА_7 до цивільного суду не надано. Законність державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559 та свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2019 року на даний час не скасовані та є чинними.
Крім цього, постановою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 від 19.09.2022 року скасовано постанову слідчого від 25.02.2021 року про залучення ОСОБА_7 до кримінального провадження №0000467 як потерпілу та визначено, що згідно зі ст.60 КПК України має у даному кримінальному провадженні статус заявника.
Також слідчим у постанові про закриття кримінального провадження та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі була надана оцінка наявності в діях нотаріуса ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України, яка полягає у наступному.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, характеризується: 1) діянням, яке може бути вчинене як шляхом дії, так і бездіяльності і полягає у зловживанні особою своїми повноваженнями, які їй надані в зв`язку зі здійсненням професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується умисною чи змішаною формою вини. При цьому ставлення особи до діяння виявляється у прямому умислі, а до наслідків може бути як умисним, так і необережним. До обов`язкових ознак суб`єктивної сторони також належать: а) корисливий мотив; б) спеціальна мета - отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Істотною шкодою, якщо вона полягає у завданні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує н. м. д. г.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365-2 КК України є злочином з матеріальним складом, який визнається закінченим з моменту настання зазначених наслідків.
Отже, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, присутній у випадку зловживання своїми повноваженнями нотаріусом з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Таким чином, в ході досудового розслідування слідчим було встановлено, що внаслідок дій державного нотаріуса ОСОБА_10 жодній особі майнової, моральної чи фізичної шкоди завдано не було. Досліджені в ході судового засідання надані скаржницею та її представником документи, на думку слідчого судді, повністю співвідносяться з висновками слідчого про відсутність як завдання заявниці матеріальної шкоди внаслідок дій нотаріуса, пов`язаних з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрацією права власності на спірну земельну ділянку, так і умислу нотаріуса на отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
З урахуванням наведеного як слідчий, так і слідчий суддя дійшли висновку про відсутність в діях нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, з чим не може не погодитись і суд апеляційної інстанції.
Колегія суддів цілком погоджується в даному випадку і з висновком слідчого судді, який доводи, викладені у скарзі, ретельно перевірив та проаналізувавши і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, дійшов правильного висновку про необхідність відмови в їх задоволенні, оскільки орган досудового розслідування провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження з належних підстав, вимоги норм кримінального процесуального законодавства слідчим не порушено, прийняте ним процесуальне рішення обгрунтоване, оскількі були належним чином проаналізовані встановлені в ході перевірки обставини та було вчинено всі можливі слідчі процесуальні дії.
Оскільки апелянтом у своїй скарзі не наведено інших доводів незаконності оскаржуваної ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає, що доводи останньої про не виконання слідчим всіх необхідних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин кримінального правопорушення та неповноту судового розгляду її скарги слідчим суддею є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4