Справа № 953/1045/23
н/п 1-кс/953/1199/23
"09" лютого 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Місцем зберігання автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 здійснювати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська. 106.
Клопотання подано поштою 07.02.2023 року.
Прокурором надано заяву про розгляд клопотання без її участі.
Власник майна ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважат, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Під час досудового розслідування встановлено, що 06.02.2023 о 07.30 в районі будинку № 73 по вул. Плеханівській м. Харкова, автомобілем «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 був скоєний наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка в наслідок ДТП отримала тілесні ушкодження.
06.02.2023 року під час проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Автомобіль «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 перебуває у постійному користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 власником автомобілю «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Враховуючи положення ст. 98 КПК України автомобіль: «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Метою накладення арешту на транспортний засіб, автомобіль: «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 є забезпечення збереження речового доказу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 власником автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
За таких обставин на даний час виникла необхідність в арешті автомобілю: «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Харкові відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.
На підставі викладеного зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення авто технічної, транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику транспортного засобу автомобіль «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , який є постійним користувачем зазначеного автомобіля. шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження зазначеного у клопотанні майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.
Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Зберігання автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 170 173,117, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у постійному користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 власником автомобілю «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , з шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Зберігати автомобіль на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1