Справа № 297/476/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 11.02.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Степанокерт, Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, а також проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, маючи умисел на виготовлення підроблених документів, а саме пенсійного посвідчення, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час у грудні 2022 року, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов оголошення в мобільному додатку «Telegram», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи, з метою його подальшого використання, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо виготовлення пенсійного посвідчення на своє ім`я, після чого передав свої персональні анкетні дані для внесення їх до пенсійного посвідчення.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час грудня 2022 року, невстановлена особа за допомогою поштового зв`язку передала ОСОБА_3 , а останній отримав конверт в середині якого знаходився завідомо підроблений документ пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , що нібито видане 27.08.2020 року Пенсійним фондом України, хоча насправді Пенсійним фондом України вказаний документ не видавався та не посвідчувався.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

Крім цього, в подальшому, ОСОБА_3 11 лютого 2023 року близько 07 години 30 хвилин, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Лужанка», який розташований по вул. Дружби Народів, 108, в селі Астей, Берегівського району, Закарпатської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану», надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , що нібито видане 27.08.2020 року Пенсійним фондом України, хоча насправді Пенсійним фондом України вказаний документ не видавався та не посвідчувався, чим у такий спосіб використав завідомо підроблені офіційні документи.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вищевказане є встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєних ним кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника адвоката ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження судом встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права з метою використання його підроблювачем або іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, що відносить до пом`якшуючої його покарання обставини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкцій ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді штрафу, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

У відповідності до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

-паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 як власнику;

-пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

скасувавши арешт на вищевказані речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2023 року.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 381, 382, ч. 1 ст. 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

У відповідності до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

-паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути обвинуваченому ОСОБА_3 як власнику;

-пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

скасувавши арешт на вищевказані речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2023 року.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляції до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН