Справа № 357/119/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0002252, внесеному до ЄРДР 16.09.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірсановка, Воронежської області російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого;

- 04.07.2022 року вироком Сквирського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 21.07.2022 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 17000 грн.;

- 20.12.2022 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку; (Пункт "а" доповнено абзацом четвертим згідно з Постановою ВР № 19/95-ВР від 24.01.95 ).

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

У ході досудового розслідування встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за №64/2022 від 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за №573/2022 від 12.08.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - ( зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Разом з тим, в цей час - під час дії правового режиму воєнного стану, всупереч вказаним вимогам законодавства України, у вересні 2022 року ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного кримінального правопорушення, переслідуючи корисливі мотиви, почав незаконну діяльність, яка полягала у здійсненні збуту бойових припасів та вибухових пристроїв за грошові кошти. Причому ОСОБА_3 самостійно підшукував осіб, з числа місцевих мешканців м. Біла Церква та Білоцерківського району Київської області, які бажають придбати бойові припаси, а саме патрони калібру 5,45 мм. та вибухові пристрої, а саме - гранати типу Ф-1, отримував готівкові кошти від покупців, з подальшою передачею патронів та гранат покупцям.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.10.2022 року, ОСОБА_3 незаконно придбав-отримав патрони калібру 5,45 мм. в кількості не менше 90 шт. та почав зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, тим самим переслідуючи мету придбання, зберігання та збуту бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.10.2022 року, приблизно о 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 домовився про збут патронів калібру 5,45 мм. в кількості 90 штук ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 900 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, приблизно о 15 годині 53 хвилин, ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_6 на попередньо узгодженому місці, неподалік магазину «Адара», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Калініна, 3. У вказаний час ОСОБА_3 передав ОСОБА_6 поліетиленовий пакунок круглої форми, який щільно обклеєний липкою прозорою стрічкою та в якому знаходились 90 патронів, калібру 5,45 мм., які являються бойовими припасами, за грошові кошти в сумі 900 грн.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 18.10.2022 року, під час дії правового режиму воєнного стану, ОСОБА_3 незаконно придбав-отримав гранату типу Ф-1 в кількості не менше 1 шт. та почав зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, тим самим переслідуючи мету придбання, зберігання та збуту вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.10.2022 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 домовився про збут гранати типу Ф-1 в кількості 1 штуки із ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 700 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_6 , на попередньо узгодженому місці, неподалік пам`ятника Ярослава Мудрого, що поряд з Георгіївською церквою на оглядовому майданчику по вулиці Дружби в місті Біла Церква Київської області. В цей час ОСОБА_3 передав ОСОБА_6 поліетиленовий пакунок чорного кольору, в якому знаходився корпус гранати Ф-1 та підривач типу «УЗРГМ», які в сукупності являються вибуховим пристроєм, за грошові кошти в сумі 700 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність під час дії правового режиму воєнного стану, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.10.2022 року, ОСОБА_3 незаконно придбав - знайшов у напівзруйнованому приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 та підривач типу «УЗРГМ» в кількості не менше 1 шт., які в сукупності являються вибуховим пристроєм, де в подальшому залишив вищевказані предмети, тим самим переслідуючи мету придбання, зберігання з метою подальшого збуту вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, зберігання, збут бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 17.01.2023 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між начальником Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор - ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України - 5 років 1 місяць позбавлення волі. Також, узгоджено визначити ОСОБА_3 шляхом часткового складання покарання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2022 року покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.07.2022 року ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 21.07.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень узгоджено виконувати самостійно.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначив про доцільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України. Вважав за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Повідомив, що йому зрозумілі наслідки призначення остаточного покарання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України. Не заперечував проти вирішення долі речових доказів, судових витрат та продовження йому запобіжного західу у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначив про доц ільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України.Вважав за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат. Щодо запобіжного заходу - покладався на розсуд суду.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про винуватість, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, збуті бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та враховуючи обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину особою повторно, рецидив злочинів та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Судом враховується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_3 вчинено до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2022 року, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Також судом враховується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Сквирського районного суду Київської області від 04.07.2022 року, але до повного відбуття покарання, а тому обвинуваченому необхідно призначити остаточне покарання, за сукупністю вироків, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_3 після постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 21.07.2022 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, штраф не сплачено, суд вважає необхідним, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 21.07.2022 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень виконувати самостійно.

При визначенні такого остаточного покарання, як за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, так і за сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 КК України, судом враховується висновок викладений в постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року, справа № 511/37/16-к, провадження №51-830кмо18, в якому зазначено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати у справі слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 10005,34 грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 17 січня 2023 року про визнання винуватості, укладену між начальником Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 січня 2023 року покарання за ч. 1 ст. 263 КК України - 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.07.2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 21.07.2022 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 17000 гривень виконувати Самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів, продовжити у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО».

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 17.01.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.10.2022 року по 16.01.2023 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави, витрати за проведення експертиз у сумі 10005,34 грн.

Речові докази:

-мобільний телефон «Nokia»,чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 з sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету №WAR0072284 та який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - повернути ОСОБА_3 , як власнику майна;

- первинні упаковки сейф-пакети АВ1167098 та АВ1167103, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити;

- сліди капілярних узорів, перекопійовані на відрізки прозорої липкої стрічки та наклеєні на аркуш паперу та первинна упаковка в паперовому конверті та опечатано биркою, дактилоскопічна карта заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та первинна упаковка в спецпакеті №5626393, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити;

- 80 патронів калібру 5,45х39 мм (6 з яких у демонтованому стані), 6 стріляних гільз калібру 5,45х39 мм,4 гільзи з наколеним капсулем калібру5,45х39 мм та первинне упакування, що знаходиться у спецпакеті №5772134, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити;

- сліди капілярних узорів, перекопійовані на відрізки прозорої липкої стрічки та наклеєні на аркуш паперу та первинна упаковка в спецпакеті № 5325518, дактилоскопічна карта заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та первинна упаковка в спецпакеті №5325519, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити;

- залишки гранати Ф-1 та первинні упаковки, які знаходяться в спецпакеті № 5740505 та які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити;

- один корпус гранати Ф-1 з маркуванням «10788-77Т», який було поміщено до спецпакета № АБ043286 та один підривач типу УЗРГМ з маркуванням на важелі «11-77УЗРГМ УЗЧП», що були поміщені до спецпакету № АБ002208, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити;

- грошові кошти в сумі 750 грн, з яких три купюри номіналом в 200грн із серійними номерами: ГЗ 8100263, ГЄ 7683888, ГБ 9362513, одну купюру номіналом в 50 грн. із серійним номером ЕИ 3033285, які передані на депозитний рахунок ГУНП в Київській області, - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1