Справа № 298/72/23
Номер провадження 1-кс/298/35/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Великий Березний клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.В.Березний Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, без освіти, не працюючого, неодруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000028 від 8 січня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2023 року старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000028 від 8 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Таким чином, в Україні діє воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 7 січня 2023 року близько 06:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , де проживає його тесть - потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та куди він приїхав за своєю співмешканкою з дітьми, що гостювали у останнього, виявив у сусідній кімнаті підключений до мережі телевізор марки «MANTA LED320Е10» із плазма-монітором, який був придбаний та належить потерпілому. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном - вказаним телевізором.

В подальшому, з метою реалізації свого протиправного злочинного умислу направленого на викрадення чужого майна, завідомо знаючи, що у даній частині будинку та вказаний проміжок часу власник відсутній, а єдиним хто може його викрити є ОСОБА_8 , вказав останній піти у іншу кімнату збирати речі щоб їхати з ним.

Наступним, коли ОСОБА_8 знаходилася у сусідній кімнаті, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, у невстановлений точно час у період з 06:00 год. по 08:00 год., усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких, умисно, таємно, у період воєнного стану, маючи вільний доступ, від`єднавши від енергомережі та кабелів, скоїв крадіжку належного ОСОБА_7 бувшого у користуванні із 21.03.2021 телевізора «MANTA LED320Е10».

Вказує, що у відповідності до звіту про оцінку №07-01-323 від 13.01.2023 вартість викраденого у ОСОБА_7 телевізора станом на 06.01.2023 становить 2 997,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

18 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 має постійне фактичне місце проживання, а саме: у будинку по АДРЕСА_2 .

Посилається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Старший слідчий вважає, що обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідка ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , показами потерпілого ОСОБА_7 , протоколом ОМП, яким по АДРЕСА_2 , у ОСОБА_11 вилучено викрадене майно, а також протоколом огляду предмету, звітом про оцінку майна, яким встановлена вартість викраденого.

У клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, але вчинений ним майновий злочин дає підстави органу досудового розслідування схилятися до можливої подальшої протиправної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , а це у свою чергу слугує переконливим ризиком, що будучи не підконтрольним правоохоронному органу, не маючи обмеження у пересуванні, ОСОБА_4 схильний до майнових злочинів.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби старший слідчий доводить обґрунтованістю його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вказуючи на наявність передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність вказаних ризиків, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, на думку старшого слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби із покладенням на нього обов`язків передбачених ч 5 ст.194 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби не заперечували.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання старшого слідчого, з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч.1 ст.178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділенням ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000028 від 8 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

18 січня 2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, якими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 8 січня 2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.01.2023 року; звітом про оцінку №07-01-323 від 13.01.2023 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 9 січня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 9 січня 2023 року.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Старший слідчий у клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт у певний період доби.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновок слідчого судді щодо наявності ризиків ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Наведені обставини на цій стадії дають підстави для висновку про існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Враховується судом і та обставина, що ОСОБА_4 суспільно-корисною працею не займається.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану, що дає підстави вважати його схильним до подальшої протиправної поведінки.

Також мотив інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дає підстави вважати наявним ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

При прийнятті зазначеного рішення слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який знаходячись у працездатному віці суспільно корисною працею не займається.

Враховуючи викладені дані, слідчий суддя не знаходить підстав для відмови у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, та не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» від 19.11.2019.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру 18.01.2023 року, з урахуванням положень ст.219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити по 18.03.2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 18 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися за межі смт.Великий Березний без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити по 18 березня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1