Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 324/288/20
Провадження №: 1-і/332/14/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

Прокурор Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до Заводського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що строк застосовного до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 28.01.2023, на даний час не зменшилися ризики, передбачені п.п.1,5 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зникли, не зменшилися та є наявними і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що інкримінованих йому кримінальних правопорушень він не скоював, обвинувачення необґрунтоване, а заявлені прокурором ризики є недоведеними. Він має міцні соціальні зв`язки - родину, малолітню дитину, батьків, яким потрібна допомога. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який, пояснивши, що буде виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являтися до суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, пояснивши, що в розумні строки, протягом майже року у кримінальному провадженні не відбулося жодного судового засідання, лише продовжувалася дія запобіжного заходу. Зазначив, що у сторони обвинувачення не має доказів про наявність заявлених ризиків та не зрозуміло, де знаходяться матеріали кримінального провадження, при тому що під час розгляду в Гуляйпільському суді майже всі доказі були досліджені. Обвинувачений перебуває під вартою близько трьох років та може, при винесенні вироку, розраховувати на умовний термін. Враховуючи викладене, просив змінити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

У провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні» з урахуванням положень ст.3 Конституції України та на підставі наказу голови Гуляйпільського районного суду Запорізької області Гуляйпільським районним судом Запорізької області тимчасово зупинено здійснення судочинства.

На підставі розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

На підставі розпорядження Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Ухвалою слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалами Гуляйпільського районного суду Запорізької області, Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та Заводського районного суду м. Запоріжжя а також Пологівською окружною прокуратурою Запорізької області строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 неодноразово було продовжено, останній раз, - 30.11.2022, до 28 січня 2023 року включно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Частинами 1,2,3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, які є тяжкими злочинами, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Тому, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_4 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існує.

Судом враховується, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Суд не приймає доводи обвинуваченого щодо того, що у нього наявні міцні соціальні зв`язки, а саме те, він одружений, має на утриманні малолітню дитину, батьків, оскільки зазначені обставини не завадили йому вчиняти дії, в яких він обґрунтовано обвинувачується та не свідчать про наявність у ОСОБА_4 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки..

Доводи сторони захисту щодо того, що обвинувачення є надуманим та безпідставним, суд не приймає, оскільки питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при ухваленні остаточного рішення у справі.

Крім того, у суду відсутні докази достатніх гарантій забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.262 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.70 КК України, - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; строк відбування покарання рахується з 29.11.2022 року. До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирок набрав законної сили 30.12.2022.

Тому посилання ОСОБА_4 на те, що в разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який він буде виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являтися до суду, судом до уваги не приймаються.

Таким чином, на думку суду, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, а тому доводи з приводу їх відсутності є невмотивованими.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчить про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Також суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачуються, виключають можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.

З урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на обставини та тяжкість вчинених злочинів, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 331, 372, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 березня 2023 року включно.

У задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали виготовлено 23 січня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1