Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 311/3300/21
Провадження №: 1-і/332/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який є фізичною особою - підприємцем, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.05.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень. 09.07.2020 постановлений на облік Василівського РВ філіалу ГУ «Центр пробації» у Запорізькій області. 30.07.2020 знятий з обліку Василівського РВ філіалу ГУ «Центр пробації» у Запорізькій області у зв`язку з оплатою штрафу

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за № 0000352 від 06 серпня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Розпорядженням Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 внесені зміни до розпорядження Голови Верховного Суду України від 14.03.2022 № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», згідно яких визначено територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області за Заводським районним судом м. Запоріжжя.

06.01.2023 року прокурор подав до Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 12.01.2023 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені п.1, п.3, п. 5 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вплив на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення не перестали існувати.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та надав аналогічні пояснення вказані у клопотанні.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, обгрунтовуючи тим, що кримінальне провадження відносно його підзахисного перебуває на стадії судового розгляду, яке не призначається у судові засідання через те, що прокурор не ініціює питання щодо відновлення втраченого провадження. Таким чином права та свободи ОСОБА_4 порушені через те, що останній перебуває під вартою, а кримінальне провадження навіть не відновлене. Зауважив, що батько обвинуваченого є особою похилого віку, який хворіє та потребує догляду за ним, додав, що батьки обвинуваченого мають статус внутрішньо переміщених осіб. В якості доказів надано копії виписок з медичної карти та довідки про фактичне місце проживання як внутрішньо переміщених осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У судовому засіданні прокурором, окрім констатації, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок продовження запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 буде ухилятись від та суду. Не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, суд, оцінюючи докази вважає, що перелічені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою понад рік. Судові засідання про кримінальному провадженню в рамках якого неодноразово продовжувався строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою не проводилися через втрачене кримінальне провадження, прокурором не здійснено жодних процесуальних дій щодо відновлення втраченого кримінального провадження відносно обвинуваченого.

Враховуючи тривалість перебування обвинуваченого під вартою, фактичну відсутність кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що робить неможливим продовження розгляду цього кримінального провадження суд вважає, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - нічний домашній арешт, який є найбільш доцільним запобіжним заходом, з метою запобігання спробам вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень та належної його процесуальної поведінки.

Суд вважає, за необхідне зобовязати ОСОБА_4 виконувати покладений на нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за фактичним місцем проживання/перебування його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як внутрішньо переміщених осіб, відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Міру запобіжного заходу обрану у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 березня 2023 року включно .

Зобовязати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виконувати покладений на нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за фактичним місцем проживання/перебування його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як внутрішньо переміщених осіб.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 19-00 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

З`являтися до суду за першим викликом та у призначений час.

Не залишати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 19-00 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин без дозволу суду, окрім випадків виклику.

Повідомляти суд, про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ДУ «Дніпровської установи виконання покарань №4» з- під варти .

Порушення перелічених умов домашнього арешту є наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати поштою до ДУ «Дніпровської установи виконання покарань №4» .

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1