Справа № 645/1727/20
Провадження № 1-кп/645/52/23
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковшарівка, Куп`янського району Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Справа розглядається судом колегіально у складі колегії суддів Фрунзенського районного суду м.Харкова: головуючий - суддя ОСОБА_7 , судді - ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Станом на 21.02.2023 головуючий суддя колегії суддів у справі - ОСОБА_7 перебуває на лікарняному.

Згідно п. 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

На підставі вказаних положень, розгляд клопотань сторони обвинувачення та сторони захисту здійснюється суддею зі складу колегії суддів - ОСОБА_1 ..

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 слідчим суддею був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався судом і спливає 23.02.2023.

Прокурором подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також приймати до уваги тяжкість інкримінованого йому злочину. Прокурор вважає, що продовжують існувати вказані ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, йому відомі потерпілі та свідки, місця їх проживання, коло спілкування, близькі родичі, що дає йому можливість фізично чи психічно впливати на них та примусити змінити свої показання або відмовитись від них, щоб уникнути кримінальної відповідальності. Будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України для застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою відсутні. Крім того, в даному кримінальному провадженні існує суспільний інтерес, у з зв`язку з тим, що Конституцією України визначено, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тому прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_5 також надане клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання. В обґрунтування клопотання посилався на те, що ОСОБА_6 вже тривалий час ( понад три роки) без обвинувального вироку суду утримується під вартою із застосуванням режиму, суворішому, ніж для осіб, які відбувають призначене покарання, що вважає прямою ознакою тортур. Сторона захисту вважає, що будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КК України мінімальні та на даний час немає обставин, що переважають правило поваги до особистої свободи, а існування, а лише існування обґрунтованої підозри не є підставою для продовження позбавлення свободи. ОСОБА_6 не має будь-якого наміру переховуватись від суду, а наявні електронні засоби на сьогоднішній день унеможливлюють таке переховування. За такими підставами захисник просить змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за зареєстрованим місцем проживання. Проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на підстави, вказані в його клопотанні про зміну запобіжного заходу.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну такого заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, відмовивши відповідно в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Також обвинувачений зазначив, що він страждає на астму, а також має на утриманні матір, яка є інвалідом другої групи та потребує піклування.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відносно ОСОБА_6 в ході досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2019, який в подальшому продовжувався.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, адже обвинуваченому відомі потерпілі та свідки, місця їх проживання, коло спілкування, близькі родичі, що дає йому можливість фізично чи психологічно впливати на них, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого розгляду.

Таким чином, відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою.

Враховуючи існування вище зазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та беручи до уваги, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вчиненого проти життя та здоров`я людини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Також суд враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, за який передбачено покарання на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, або довічним позбавленням волі, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даної особи.

Посилання обвинуваченого щодо наявності у нього хвороби - астми, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується, відомостей щодо неможливості утримувати обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору саме за станом здоров`я у суду наразі немає.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

На думку суду, зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, про що просить суд сторона захисту, на даній стадії розгляду справи не забезпечить належної поведінки та виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Обставини,на які посилається захисник, обґрунтовуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, не зменшують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є підставою для зміни чи скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі судового розгляду не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, клопотання захисника про заміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 327 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 21 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1