Справа № 308/6273/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 17.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що 20 травня 2022 року, ніде не працюючий мешканець с. Грушово, Тячівського району ОСОБА_7 , користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, опрацював протиправний механізм незаконного збагачення, шляхом незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_7 реалізуючи свої наміри спрямовані на незаконне збагачення, з корисливих мотивів в с. Грушово, Тячівського району, зустрівся із ОСОБА_8 , в ході розмови з яким виказав останньому вимогу про надання грошових коштів у сумі 1500 доларів СІЛА, окремо, за кожного громадянина, за незаконне переправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України, поза пунктом пропуску.

Надалі, 20.05.2022 в ході особистої зустрічі біля залізничної зупинки в с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, ОСОБА_7 підтвердив дійсність своїх намірів за грошові кошти в сумі 6000 доларів США переправити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України через залучених ним співучасників, у супроводі яких він безпосередньо переправить останніх через державний кордон України поза пунктом пропуску, та шляхом порад щодо найсприятливіших для цього маршруту та часу руху, а також способу перетинання кордону.

При цьому, під час даної розмови, ОСОБА_7 на виконання свого прохання про надання йому грошових коштів за незаконне переправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України поза пунктом пропуску, отримав від ОСОБА_8 частину обумовлених грошових коштів, а саме 2000 гривень.

В подальшому, 24.05.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.00 години ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, при невстановлених обставинах залучив до вчинення злочину як безпосередніх виконавців своїх односельців ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , до відома яких довів їхні ролі, зокрема, за частину отриманих від вищенаведених осіб за незаконне переправлення через державний кордон України коштів, провести їх в обхід прикордонного контролю до лінії державного кордону України, яка проходить по центру русла річки Тиса в с. Грутово Тячівського району, з подальшим переходом останніх через річку на територію Румунії.

Цього ж дня, 24.05.2022 приблизно о 19 годині ОСОБА_7 , попередньо отримавши згоду ОСОБА_12 та ОСОБА_4 на спільне вчинення злочину, знаходячись разом із останніми неподалік будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи єдиний умисел на протиправне отримання винагороди від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за переправлення їх через державний кордон України, отримав від ОСОБА_8 частину обумовлених коштів в сумі 3000 доларів США, при цьому наголосивши останньому про необхідність передачі іншої частини грошових коштів ОСОБА_12 та ОСОБА_4 на лінії державного кордону.

Після передачі грошових коштів ОСОБА_7 був викритий та затриманий працівниками поліції, що мало місце о 19 годині 40 хвилин 24 травня 2022 року, а ОСОБА_12 та ОСОБА_4 з місця події зникли, однак в подальшому, були виявлені та затримані.

Слідчий вказує, що 13 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків щоб вони змінили або відмовились від своїх показів, або схиляти їх до дачі неправдивих показань з обставин вчинення ним кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Вказав, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а обрання менш суворого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що підозра у вчиненні його підзахисного інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою. Зауважив, що вказаним прокурором ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, може запобігти більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечив проти задоволення клопотання, підтримав доводи захисника та просив обрати йому домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000121 від 17.05.2022, органом досудового розслідування СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 13.10.2022 ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом оперативних працівників УСР в Закарпатській області від 17.05.2022 про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 від 18.05.2022 та від 25.05.2022; протоколом вручення спеціальних-технічних засобів від 20.05.2022; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 20.05.2022; протоколом вручення спеціальних-технічних засобів від 24.05.2022; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 24.05.2022; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 від 25.05.2022; протоколами впізнання особи за фотознімками від 29.06.2022 проведеного з свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 ; протоколом оглядів предметів від 08.07.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2022; протоколом проведення слідчого експерименту.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, відомостей про судимість прокурором надано не було.

Крім того, на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження сторони захисту щодо недоведеності всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на які посилається прокурор, слідчий суддя не приймає до уваги, так як такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання та слідчий суддя вважає, що вказані у клопотанні ризики існують, проте такі не є підставою у сукупності із іншими дослідженими у судовому засіданні доказами для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора в нічний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- не відлучатися за межі території Тячівського району Закарпатської області без дозволу слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 22 листопада 2022 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1