У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що 16.11.2022 близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану на території України, із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, шляхом ривка з шиї відкрито заволодів золотим ланцюжком, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього же дня, 16.11.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події за участю потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено пляшку з пивом марки «Лящ», об`ємом 1,5 л., поміщено до сейф пакету НПУ №7242127 та мобільний телефон марки Redmi 9A в захисному чохлі чорного кольору, Imei 1: НОМЕР_1 ; Imei 2: НОМЕР_2 із встановленою сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , який зі слів ОСОБА_5 належить ОСОБА_4 , вказаний мобільний телефон поміщено до сейф пакету НПУ №PSP5007266.

Відповідно до постанови слідчого від 16.11.2022, вищезазначені предмети, а саме пляшка з пивом марки «Лящ», об`ємом 1,5 л. та мобільний телефон марки Redmi 9A в захисному чохлі чорного кольору, Imei 1: НОМЕР_1 ; Imei 2: НОМЕР_2 із встановленою сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 визнано речовими доказами.

Місцем зберігання речових доказіввизначено камеру схову речових доказів відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучені в ході особистого ошуку вищезазначені речімають значення речових доказів, тобто є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів.

Таким чином, пляшка з пивом марки «Лящ», об`ємом 1,5 л. та мобільний телефон марки Redmi 9A в захисному чохлі чорного кольору, Imei 1: НОМЕР_1 ; Imei 2: НОМЕР_2 із встановленою сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 є речовимидоказами в рамках даного кримінального провадження та можутьбути використані для доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4ст. 186КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені предмети в ході проведення огляду місця події 16.11.2022 за адресою м. Полтава, вул. Деповська, 4,де було виявлено та вилучено: пляшку з пивом марки «Лящ», об`ємом 1,5 л., поміщено до сейф пакету НПУ №7242127; мобільний телефон марки Redmi 9A в захисному чохлі чорного кольору, Imei 1: НОМЕР_1 ; Imei 2: НОМЕР_2 із встановленою сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , поміщено до сейф пакету НПУ №PSP5007266.

Вищевказані речові докази зберігати в камері схову речових доказів відділення поліції №1 Полтавського районного управління ГУНП в Полтавській області, що розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська 16.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1