ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/725/23 Справа № 210/3249/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, засудженого востаннє вироком Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2012 р. за ч. 2 ст. 15, п. 1ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі; ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.02.2016 р. відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2012 р. з моменту затримання, з 17.08.2011 р. по 05.04.2012 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст.81 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду 1-ї інстанції, оскільки вважає, що висновки суду про те, що своєю поведінкою він не довів, що не став на шлях виправлення не відповідають фактичним обставинам справи. Просив апеляційний суд ухвалити рішення, яким умовно-достроково звільнити його від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Прокурор наддав на адресу суду заяву про розгляд апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 за його відсутності, в якій просить заяву засудженого залишити без задоволення.

Засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить його апеляційну скаргу розглянути за його відсутності.

Захисник засудженого в судове засідання не прибув, повідомлений про місце, день та час розгляду справи належним чином, клопотань від нбого не надходило, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги засудженого за відсутності його захисника, враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне:

ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Шахтарським міськрайонним судом Донецької області 22 березня 2012 року за ч. 2 ст. 15, п. 1ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2016 року відповідно до положення ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2012 року з моменту затримання, з 17.08.2011 року по 05.04.2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 17.08.2011 р., кінець 28.12.2023 р.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.08.2011р.

Під час перебування в Донецькому слідчому ізоляторі, характеризувався негативно, за допущенні порушення вимог режиму відбування покарання 3 (три) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

3 16.06.2012 року відбував покарання в Сокирянській виправній колонії № 67, з 19.09.2012 року перебував на лікуванні в Шепетівській виправній колонії № 98, з 16.11.2012 року відбував покарання в Сокирянській виправній колонії № 67, з 15.01.2013 року перебував на лікуванні у Вільнянській виправній колонії № 20, де за час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 16.02.2013 року відбував покарання в Сокирянській виправній колонії № 67, де за час відбування покарання характеризувався позитивно, стягнень не мав, мав І (одне) заохочення.

З 07.12.2014 року перебував на лікуванні в Шепетівській виправній колонії № 98, де характеризувався негативно, за допущенне порушення вимог режиму відбування покарання і (один) раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

В подальшому відбуваючи покарання з 15.02.2015 року в Сокирянській виправній колонії № 67, з 27.04.2015 року в Шепетівській виправній колонії № 98, з 25.06.2015 року в Сокирянській виправній колонії № 67, з 10.03.2016 року в Шепетівській виправній колонії № 98, з 05.05.2016 року в Сокирянській виправній колонії № 67, з 21.07.2016 року в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 04.08.2016 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)». За час відбування покарання характеризується посередньо, за допущені порушення режиму відбування покарання 2 (два) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались в «Самовільному пересуванні» та «Порушенні розпорядку дня», які на даний час погашені в передбаченому законом порядку. Має 1(одне) заохочення.

За приписами ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини покарання.

Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Вирішуючи питання про виправлення засудженого слід виходити з оцінки його поведінки за весь час відбування покарання. Але як свідчать надані дані, ОСОБА_6 припускався порушень режиму відбуття покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, згідно оцінки ступеню виправлення, що наведена у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим, станом на 03.08.2022 року засуджений не довів своє виправлення.

Ті обставини, що засуджений щиро кається та повністю визнає свою провину у вчиненому, не можуть свідчити, що він виправився та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Такі обставини свідчать лише про намагання засудженого використати формальні підстави факт відбуття певної частини покарання для звільнення з місць позбавлення волі.

Аналізуючи наведені дані колегія суддів вважає, що розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, із виключенням при цьому ризику вчинення ОСОБА_6 нового злочину.

Доводи апеляційної скарги засудженого про необґрунтованість оскарженої ухвали суду не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому ні є слушними. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.419, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4