Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/609/22
Провадження № 1-в/542/4/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари подання провідного інспектора Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням, в якому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.02.2021 покарання з підстав неодноразового порушення останнім обов`язків, покладених вказаним вироком суду.

В обгрунтування клопотання посилалася на те, що:

- засуджений ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності 16.10.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 178 КУпАП, 27.10.2022 за ч. 2 ст. 177 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 08.11.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ст. 183 КУпАП та 04.12.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 05.12.2022.

В судовому засіданні представник Полтавського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області подання підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Пояснення надала аналогічні, викладеним у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, вважав, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки ОСОБА_5 за час іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинив, із матеріалів подання не вбачається систематичність притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, одна неявка на реєстрацію з об`єктивних причин не є підставою для скасування іспитового строку.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що внаслідок сварки із дружиною працівники поліції застосували щодо нього штраф. Однак, вказав, що йому невідомо про винесені щодо нього інші постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказав, що допустив одну неявку на реєстрацію до органу пробації, оскільки не мав можливості дістатися місця реєстрації, проте, з`явився на реєстрацію наступного дня.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, засудженого, думку прокурора, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.08.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік до Могилів-Подільського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та постановою від 17.10.2022 йому призначено дні явки на реєстрацію- 1 та 3 понеділок кожного місяця.

В подальшому, ОСОБА_5 був поставлений на облік до Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області та постановою від 17.10.2022 йому призначено дні явки на реєстрацію- 1, 2 та 3 четвер кожного місяця.

Встановлено, що клопотання Полтавського РС № 6 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області обгрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності та неявкою на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 05.12.2022.

Надаючи оцінку підставам поданого до суду клопотання та доказам на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Так, у своєму клопотанні орган пробації посилався на повідомлення відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 5873/115/123/01-2022 від 12.10.2022, відповідно до якого гр. ОСОБА_5 у період з 23.08.2022 притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 16.10.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 178 КУпАП, 27.10.2022 за ч. 2 ст. 177 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 08.11.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ст. 183 КУпАП та 04.12.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, до матеріалів особової справи долучені роздруківки постанов про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності від 16.10.2022 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, від 27.10.2022 за ч. 2 ст. 177 КУпАП, від 08.11.2022 за ст. 183 КУпАП, відповідно до яких на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні фактично визнав факт притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Водночас, заперечив факт притягнення його до адміністративної відповідальності за іншими статтями. Зазначив, що не був присутній при винесенні зазначених постанов, їх копій не отримував. Пояснив, що йому взагалі не відомо про винесені щодо нього постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Водночас, матеріали справи не містять доказів ознайомлення з їх змістом особи, щодо якої їх винесено ОСОБА_5 , доказів отримання їх ОСОБА_5 чи надсилання рекомендованим листом на його адресу. Відповідні графи постанов не заповнені.

Крім того, зазначені постанови не містять відмітки про набрання ними законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи клопотання щодо систематичного притягнення засудженого ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності є недоведеними належними та допустимими доказами та не заслуговують на увагу суду.

Надаючи оцінку доводам представника органу пробації щодо неявки засудженого ОСОБА_5 на реєстрацію 05.12.2022, суд дійшов таких висновків.

Так, в судовому засіданні засуджений пояснив, що 05.12.2022 він не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, але з`явився на наступний день 06.12.2022, що не заперечувалося представником органу пробації.

Разом з тим, в судовому засіданні та з матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 інших неявок на реєстрацію не допустив, вчасно з`являвся на реєстарцію до органу пробації відповідно до встановлених днів явок та відповідно до листка реєстрації з`явився: 17.10.2022, 07.11.2022, 21.11.2022, 19.12.2022, 19.01.2022, 02.02.2022 (а.с. 21, 77 особової справи).

Водночас, відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_5 також відвідував за направленням органу пробації відповідні профілактичні заходи (а.с. 19, 31, 33, 37, 39, 40 особової справи).

Між тим, суд, при розгляді подання надає оцінку особі засудженого та його поведінці під час виконання вироку на підставі поданих доказів та пояснень, наданних в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених судом обставин, пояснень засудженого ОСОБА_5 з приводу його неявки на реєстрацію 05.12.2022 та його поведінки під час виконання вироку, суд не вбачає достатньою підставою для скасування іспитового строку посилання на одну неявку на реєстрацію до органу пробації.

Згідно з частинами 1-4 статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки поведінка засудженого не свідчить про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Судом встановлено, і таке підтверджується матеріалами особової справи, що засуджений протягом іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення, лише один раз допустив порушення обов`язку щодо явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, маючи на це об`єктивні причини.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б беззаперечно свідчили про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №08/2023 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і переконливих підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Полтавського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання провідного інспектора Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено о 13 год 20 хв 13 лютого 2023 року.