КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 15 грудня 2022 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року,

за участі:

прокурора: ОСОБА_7

представника-адвоката ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001613, відомості про яке внесено до ЄРДР 12 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на майно вилучене під час обшуків, згідно переліку зазначеного у клопотанні слідчого. В решті клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року, скасувати її в частині накладення арешту на майно, яке вилучене 30.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 17 купюр по 200 гри., 92 купюри по 500 грн., 2 купюри по 1000 грн. на загальну суму 51400 грн., 5 купюр по 100 доларів США та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клотання слідчого.

Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 22 листопада 2022 року слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого без виклику власника майна чи його представника, копію ухвали отримано 30 листопада 2022 року, однак через повітряні тривоги у м. Житомир, відключенням світла та зайнятістю адвоката у іншому судовому засіданні, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 06 грудня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що арештовані грошові кошти належать ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_9 .

Також зазначає, що ОСОБА_9 хоча і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак деякий час не проживав за вказаною адресою, що слідчим під час обшуку не встановлено.

Крім того, ОСОБА_5 повідомляв слідчого, що кошти в сумі 51 400 грн. та 500 доларів США належать саме йому, а не його сину.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги вказані факти, що призвело до порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 22 листопада 2022 року слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого без виклику власника майна чи його представника, копію ухвали отримано 30 листопада 2022 року, однак через повітряні тривоги у м. Житомир, відключенням світла та зайнятістю адвоката у іншому судовому засіданні, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 06 грудня 2022 року. У зв`язку із вказаними обставинами, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 червня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001613,за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що на території міста Києва злочинна група займаються вчиненням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: створили інтернет-ресурс з посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 де пропонують послуги з працевлаштування за кордоном. Крім цього, вони вимагають сплатити передплату за свої послуги у розмірі 250 євро, після отримання передплати зазначені послуги не надають та кошти не повертають.

Також, проведено ряд обшуків, у тому числі 30 вересня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: грошові кошти, а саме 17 купюр по 200 грн, 92 купюри по 500 грн., 2 купюри по 1000 грн., загальна сума 51 400 грн; 5 купюр по 100 доларів США, загальна сума 500 доларів США; мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8 Pro» з сім-каткою НОМЕР_1 та imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 ; банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; monobank НОМЕР_6 ; чек на обмін валюти.

30 вересня 2022 року постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001613.

01 жовтня 2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

20 жовтня 2022 року слідчий Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів та конфіскації майна, як виду покарання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року клопотання задоволено частково.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційних скарг колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК Україниі бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частиною другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п.п. 1, 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001613, про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вбачається наявність правових підстав для часткового його арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 01 жовтня 2022 року ОСОБА_9 (сину ОСОБА_5 ) повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, санкція яких передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_9 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_9 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Доводи апелянта, що арештовані грошові кошти належать ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_9 не знайшли достатнього підтвердження під час апеляційного розгляду, при тих обставинах, що ОСОБА_9 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , хоча і деякий час не проживав за вказаною адресою, однак зазначене не дає підстави вважати, що арештовані грошові кошти не належать підозрюваному.

Під час обшуку за вказаною адресою також вилучено мобільний телефон підозрюваного марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8 Pro»

Окрім того, слідчим суддею перевірено співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 3, 5 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 753/11229/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Справа № 11сс/824/4899/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК