УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 127/8784/22

провадження № 51-268км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 19 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, стосовно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Прокурор у кримінальному провадженні подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Вважав помилковим рішення судів про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Вказував на те, що всупереч вимогам статей 370, 419 КПК України апеляційний суд не навів ґрунтовного аналізу доводів апеляційної скарги прокурора, не зіставив з наявними у кримінальному провадженні доказами і не надав на них відповідей, належно не мотивував свого рішення.

Під час касаційного розгляду прокурор ОСОБА_5 просить закрити касаційне провадження щодо ОСОБА_6 у зв`язку зі смертю засудженого.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

До початку касаційного розгляду з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Верховного Суду надійшов лист від 10 квітня 2023 року № 1957-8.2-19 про те, що Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено 05 січня 2023 року актовий запис № 16 про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також до Верховного Суду з Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшла копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 від 05 січня 2023 року, серія НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Висновок щодо здійснення касаційного провадження у зв`язку зі смертю засудженого викладено в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року (провадження № 51-4744кмо18, справа № 761/33482/16-к). У цій ухвалі зазначено, що у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.

При цьому у цій же ухвалі об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку й про те, що в разі смерті засудженого відсутні підстави для автоматичного скасування обвинувального вироку чи ухвали суду та закриття касаційного провадження судом касаційної інстанції з посиланням на ст. 440 КПК України, оскільки вона відсилає до ст. 284 КПК України, яка, у свою чергу, не містить такої вимоги. Скасування обвинувального вироку чи ухвали суду та закриття касаційного провадження судом касаційної інстанції з підстав, передбачених ст. 440, п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише у разі, якщо обвинувачений помер до набрання обвинувальним вироком законної сили.

У даному кримінальному провадженні касаційну скаргу подано прокурором, який вважає, що апеляційний суд належно не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора та безпідставно погодився з рішенням суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно доположень ст. 75 КК України.

Враховуючи, що у вказаному кримінальному провадженні застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим, а також відсутні підстави для продовження касаційного розгляду з метою реабілітації померлого засудженого, касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора підлягає закриттю.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 закрити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3