Справа № 466/865/23
Провадження № 1-кп/466/452/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

справа №466/865/23,1-кп/466/452/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001036 від 22.12.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, українця, ІПН НОМЕР_1 , з н/вищою освітою, одруженого, на утримання малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України несудимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 22 грудня 2022 року близько 10 години, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, перебуваючи за адресою м.Львів, вул.Липинського, на узбіччі пішохідної доріжки навпроти будинку під № 5,придбав(знайшов) полімерний пакет з герметизуючою застібкою із кристалічною речовиною блідо-синього кольору всередині.

Усвідомлюючи по зовнішньому вигляді, що це психотропна речовина-PVP, підняв та забрав його із собою з метою власного вживання без мети збуту, таким чином незаконно придбав(знайшов) та зберігав психотропну речовину без мети збуту, в якій згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-22/22379-НЗПРАП від 18.01.2023 виявлено PVP,що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,2011 грам.

У подальшому,22.12.2022,о 10 годині 27 хвилин працівником УПП у Львівській області ДПП, під час несення служби, при поверхневій перевірці, у ОСОБА_4 виявлено полімерний пакет з герметичною застібкою із кристалічною речовиною блідо-синього кольору всередині, який він 22.12.2022,у період часу з 11.10 год. -11.17 год. добровільно видав працівникам поліції та повідомив, що придбав та зберігав такий при собі для власного споживання без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім того, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/114-22/22379-НЗПРАП від 18.01.2023 в розмірі 1132,68грн.

Речові докази, відповідно до постанови ст.дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 20.01.2023, а саме: PVP, масою 0,2011 грам, який зданий в камеру речових доказів відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, - знищити.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, витрати на проведення експертизи №СЕ-19/114-22/22379-НЗПРАП від 18.01.2023, в розмірі 1132,68 грн (одна тисяча сто тридцять дві грн.68 коп.).

Речові докази, відповідно до постанови ст.дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 20.01.2023, а саме: PVP, масою 0,2011 грам, який зданий в камеру речових доказів відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1