Справа № 587/247/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 11 жовтня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, учасника бойових дій

за ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :

На підставі ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянина України ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією 24.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 року № 25 солдата ОСОБА_4 з 24.02.2022 зараховано до списків особового складу і поставлено на всі види забезпечення та враховано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою гранатометника першого гранатометного відділення гранатометного взводу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.2022 №90 солдата ОСОБА_4 з 20.06.2022 перепризначено гранатометником гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, військовослужбовець військової служби за мобілізацією гранатометник гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_4 07.09.2022 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, не прибув о 08:00 год на ранкове шикування до місця тимчасового розташування зведеної роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , залишився за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_1 , де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

У період часу з 07.09.2022 року по 02.01.2023 року ОСОБА_4 обов`язки військової служби не ніс, а займався власними справами, перебуваючи в м. Суми Сумської області.

03.01.2023 року близько 19 години ОСОБА_4 прибув до місця тимчасової дислокації штабу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , заявив про себе, як про військовослужбовця, який не прибув вчасно до місця проходження служби та приступив до виконання службових обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що його дійсно було призначено гранатометником гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 . 05 вересня 2022 року він пішов на вихідні додому, повернутись повинен був 07 вересня 2022 року о 8 годині. Посилаючись на те, що у нього дуже хвора мати, він залишився з нею, і піклувався за нею, а тому з 07 вересня 2022 року по 02 січня 2023 року включно він не перебував за місцем розташування військової частини. Вказав, що усвідомлював, що він є військовослужбовець, в умовах воєнного стану, розумів наслідки, але вирішив на вказаний час залишитися поряд з матір`ю. В подальшому, 03.01.2023 року добровільно прибув до місця розташовування частини.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, так як він будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні онкохвору матір, є учасником бойових дій.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Виходячи з принципів законності, справедливості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся, враховуючи наявні у справі обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про можливість застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України ( в редакції на 02.01.2023 року) і призначити покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме арешту з утриманням на гауптвахті.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 393, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України (в редакції на 02.01.2023 року) у виді арешту строком 3 (три ) місяці з відбуттям на гауптвахті.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1