КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на земельні ділянки, розташовані на території Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:02:010:0015; :02:010:0013; :02:010:0014; :02:009:0001; :02:032:0006; :02:032:0005; :02:033:0007; :02:033:0006; :02:033:0005; :02:031:0003; :02:030:0007; :02:030:0008; :02:030:0005; :02:030:0006; :02:037:0011; :02:037:0012; :02:037:0016; :03:039:0003; :03:039:0002 шляхом заборони реєстрації права власності, зміни власника, відчуження вказаних ділянок, передачі земельних ділянок в заставу, іпотеку або поділу, об`єднання, зміни кадастрових номерів земельних ділянок.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року в частині накладення арешту, який полягає у забороні реєстрації права власності, зміни власника, відчуження вказаних ділянок, передачі земельних ділянок в заставу, іпотеку або поділу, об`єднання, зміни кадастрових номерів на земельні ділянки, розташовані на території Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:02:010:0015; :02:010:0013; :02:010:0014; :02:009:0001; :02:032:0006; :02:032:0005; :02:033:0007; :02:033:0006; :02:033:0005; :02:031:0003; :02:030:0007; :02:030:0008; :02:030:0005; :02:030:0006; :02:037:0011; :02:037:0012; :02:037:0016; :03:039:0003; :03:039:0002, які належать ОСОБА_6 ; постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, в частині накладення арешту, який полягає у забороні реєстрації права власності, зміни власника, відчуження вказаних ділянок, передачі земельних ділянок в заставу, іпотеку або поділу, об`єднання, зміни кадастрових номерів на земельні ділянки, розташовані на території Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:02:010:0015; :02:010:0013; :02:010:0014; :02:009:0001; :02:032:0006; :02:032:0005; :02:033:0007; :02:033:0006; :02:033:0005; :02:031:0003; :02:030:0007; :02:030:0008; :02:030:0005; :02:030:0006; :02:037:0011; :02:037:0012; :02:037:0016; :03:039:0003; :03:039:0002, які належать ОСОБА_6 .

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що вказані земельні ділянки не відповідають ознакам речового доказу в розумінні статті 98 КПК України. ОСОБА_6 є добросовісним набувачем вказаних земельних ділянок, оскільки набув право власності на них у спосіб, визначений законом, а саме на підставі засвідчених нотаріальних договорів. Окрім цього, жодній особі у кримінальному провадженні про підозру не повідомлено.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився без участі власника майна або його представника, копія оскаржуваної ухвали була отримана лише 01.08.2022 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000682 від 27.08.2020 року а ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 07 вересня 2021 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні №0000682 від 27.08.2020 року речовим доказом.

17.05.2022 року прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотання про накладення арешту на майно, а саме: на земельні ділянки, розташовані на території Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:02:010:0015; :02:010:0013; :02:010:0014;

:02:009:0001; :02:032:0006; :02:032:0005;

:02:033:0007; :02:033:0006; :02:033:0005;

:02:031:0003; :02:030:0007; :02:030:0008;

:02:030:0005; :02:030:0006; :02:037:0011;

:02:037:0012; :02:037:0016; :03:039:0003;

:03:039:0002 шляхом заборони реєстрації права власності, зміни власника, відчуження вказаних ділянок, передачі земельних ділянок в заставу, іпотеку або поділу, об`єднання, зміни кадастрових номерів земельних ділянок, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання cторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000682 від 27.08.2020 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, відтак доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000682 від 27.08.2020 року, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.

Посилання апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна ознакам речового доказу є недоведеними, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, тому підлягає арешту.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на земельні ділянки, розташовані на території Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:02:010:0015; :02:010:0013; :02:010:0014;

:02:009:0001; :02:032:0006; :02:032:0005;

:02:033:0007; :02:033:0006; :02:033:0005;

:02:031:0003; :02:030:0007; :02:030:0008;

:02:030:0005; :02:030:0006; :02:037:0011;

:02:037:0012; :02:037:0016; :03:039:0003;

:03:039:0002 шляхом заборони реєстрації права власності, зміни власника, відчуження вказаних ділянок, передачі земельних ділянок в заставу, іпотеку або поділу, об`єднання, зміни кадастрових номерів земельних ділянок, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3254/2022 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10

Доповідач: ОСОБА_1