УХВАЛА

Іменем України

справа № 542/460/23

провадження № 1-кп/542/65/23

03 квітня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023 за № 0000032 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

встановив:

Начальник Новосанжарського відділу Решетилівської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

У клопотанні також вказував, що під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 07.04.2023.

Посилався на наявність ризиків, а саме:

-переховування від суду;

-незаконний вплив на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні;

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вказував, що зазначені ризики на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Зазначив про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, пояснення надав аналогічні, викладеним у ньому.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що прокурором не враховано той факт, що події, про які вказано у обвинувальному акті відбулися 03.02.2023, а підозра ОСОБА_4 повідомлена 08.02.2023. Водночас, у клопотанні не міститься посилань на те, що ОСОБА_4 , протягом цього часу, перебував у розшуку чи щодо нього були застосовані якісь оперативні заходи. Натомість, навіть з обвинувального акту та клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , ніяким чином не уникав слідства та не переховувався. Також зазначив, що обвинувачений сприяв досудовому розслідуванню.

Захисник просив звернути увагу суду на те, що в умовах воєнного стану, без паспорту (як внутрішнього так і закордонного) навряд чи обвинувачений зможе переховуватися від слідства чи суду.

Захисник у своєму запереченні зазначив, що обгрунтовуючи ризик впливу на свідків, прокурор вказав, що ОСОБА_4 разом зі свідком знайомі. Однак знайомство не є тотожним впливу. Ані від свідка, ані від інших осіб до прокуратури чи поліції не надходило жодних заяв з приводу будь-якого впливу обвинуваченого.

Стосовно ризику вчинити інше кримінальне правопорушення зауважив, що він вказаний абстрактно, без конкретних фактів чи мотивування.

На думку захисника, щоб запобігти вищевказаним ризикам можна застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обгрунтовуючи тим, що запобіжний захід буде доцільним та відповідатиме завданням кримінального провадження, адже ОСОБА_4 , проживає разом із своєю матір`ю, їх сім`я складається з двох осіб і більше, як один одному, їм ніхто не допомагає.

Крім цього, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу просив розглянути альтернативний запобіжний захід, а саме: визначення розміру застави, що відповідатиме нижній межі, що передбачає ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.02.2023 обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07 квітня 2023 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За змістом положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 3 ст. 176 КПК України встановлено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, на переконання суду, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Таким чином, судом встановлена актуальність існування ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

При цьому необхідно зауважити, що позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить метою передбачити можливе покарання за інкримінований обвинуваченому злочин.

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинуваченого на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд вважає, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинуваченого як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченому та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, потерпілий та свідки судом не допитані, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань у суді.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, при цьому, він офіційно не працевлаштований, джерела доходів не має. Крім того, 19.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000067 від 28.04.2022 за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України, 14.07.2022 обвинувальний акт скеровано до Новосанжарського районного суду Полтавської області. На даний час вирок по вказаній справі не набрав законної сили.

З огляду на зазначене, суд вважає обгрунтованим посилання прокурора на наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та продовження протиправної поведінки.

На підставі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Ґрунтуючись на досліджених у судовому засіданні матеріалах та поясненнях сторін провадження, суд при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу враховує, що надані прокурором відомості свідчать про вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На переконання суду, висновки сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не є явно необгрунтованими чи очевидно недопустимими, тому суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення клопотання тією мірою, щоб виправдати обрання заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

В той же час, суд вважає, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Водночас, інший, більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання цим ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Так, оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд, використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особиста порука та зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від суду та/або впливу на свідків у провадженні чи продовження протиправної поведінки. Ця позиція суду обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого.

Суд також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання обвинуваченого під вартою, оскільки застосування застави як основного запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості обвинуваченого у результатах судового розгляду, створює ймовірну можливість для його позапроцесуальних дій.

Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом обвинуваченого до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

Більш м`які, аніж зазначені, запобіжні заходи, а саме: особиста порука та особисте зобов`язання тим більше не зможуть належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені судом ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, суд не знаходить переконливими доводи захисника щодо необгрунтованості клопотання в частині переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

При цьому, стороною захисту не зазначено належного обґрунтування про відсутність ризиків, встановлених стороною обвинувачення, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не спростовано мотивів та доводів клопотання прокурора, не надано відповідних доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку, визначеного ч. 1 ст. 197 КПК України та вважає за необхідне визначити строк дії ухвали суду до 30 травня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177-178 КПК України, обставини кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, майновий стан обвинуваченого, який не працює, джерел доходів не має, характер наведених ризиків, суд вважає доцільним при застосуванні тримання під вартою визначити розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, у разі внесення обвинувачуваним застави, вважається доцільним покладення на нього згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі с. Пологи-Низ Полтавського району Полтавської області без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, суд дійшов таких висновків.

Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, зазначив про відсутність підстав, які б перешкоджали чи унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений, його захисник проти зазначеного прокурором не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до таких висновків.

Підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Підстави для закриття кримінального провадження, визначені п. 4-8, 10 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України відсутні.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону. При цьому, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та були б підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Кримінальне провадження підсуднє Новосанжарському районному суду Полтавської області відповідно до статей 32-33 КПК України.

Відтак, перешкод для призначення кримінального провадження до судового розгляду судом не встановлено.

Приймаючи до уваги те, що відсутні підстави, визначені частиною 2 статті 27 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні.

Судом проведено підготовку до судового розгляду, визначено склад осіб, що підлягають виклику, час та місце судового розгляду, з урахуванням дати отримання обвинуваченим копії обвинувального акту.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені статтею 315 КПК України, вирішені.

За таких обставин суд вважає можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь.

За змістом положень статті 314 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції не перевищує п`яти років позбавлення волі, з огляду на відсутність підстав, визначених частиною 4 статті 314-1 КПК України, за яких досудова доповідь не складається, суд приходить до висновку про необхідність доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 .

За змістом положень ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема, на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

За правилами ст. 127, 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Встановлено, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування, матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення відповідає вимогам ст. 128 КПК України, підлягає прийняттю для спільного розгляду з обвинувальним актом.

Поданий цивільний позов відповідає також вимогам статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України та судом не встановлено формальних підстав невідповідності даного позову вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 7, 27, 31, 56, 127, 128, 177, 178, 183, 314-316, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» строком на 58 днів, тобто до 30 травня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 187 880,00 грн (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень), яка повинна надійти на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що у будь-який момент він або інша особа - заставодавець має право внести заставу у визначеному розмірі, після чого він звільняється з-під варти за відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання під вартою.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі с. Пологи-Низ Полтавського району Полтавської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою визначити до 30 травня 2023 року включно.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити до 30 травня 2023 року включно.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023 за № 0000032 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України призначити до судового розгляду на 06 квітня 2023 року на 14 год. 20 хв. у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новосанжарського районного суду Полтавської області.

Доручити представнику персоналу Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , яку надати Новосанжарському районному суду Полтавської області в строк до 06 квітня 2023 року.

Копію ухвали про призначення справи до судового розгляду вручити сторонам кримінального провадження, потерпілому та направити для виконання представнику Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування, матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, прийняти для спільного розгляду з обвинувальним актом.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому, Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено о 16 год 30 хв 05 квітня 2023 року.