Провадження №1-кп/523/348/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.02.2023 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000682 від 25.04.2019 року відносно:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зі слів хворіє на гепатит Ц та туберкульоз, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, наразі притягується до відповідальності за ч.3 ст.307 КК України, обвинувальний Акт на розгляді у Малиновському р/с м.Одеси,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_17 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення аналогічних корисливих злочинів, 25.04.2019 року приблизно об 04.30 годині, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (надалі особа 1), з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа Молоді, 19, біля входу до церкви, зупинили ОСОБА_18 . Після цього, з метою особистого збагачення здійснили напад на ОСОБА_18 якому (особа 1) почав погрожувати застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я останнього, яке виразилось у - демонстрації ОСОБА_18 ножа з рішучістю його застосувати, шляхом здійснення замахів та спроб удару ножом, відкрито заволодів грошима потерпілого в сумі 870 гривень. В цей момент ОСОБА_17 заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo», вартістю 2000 гривень який знаходився куртки потерпілого.

Заволодівши грошима та майном потерпілого ОСОБА_18 (особа 1) разом із ОСОБА_17 залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2870 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснив, що зранку 25.04.2019 року він зустрівся в районі Слободки у м.Одесі із своїм знайомим (особою 1), матеріали відносно якого виділені в окреме провадження. Потім у (особи 1) стався конфлікт із потерпілим, в ході якого він чув як останній погрожував потерпілому ножем, але сам ніж він не бачив. Під час конфлікту він витягнув з кармана куртки потерпілого мобільний телефон, який поклав собі у кишеню. Потім зазначений телефон він віддав (особі 1). Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_18 відшкодовані повністю, про що свідчать покази потерпілого, який пояснив, що претензій не має.

У скоєному кається, просить суворо не карати.

Окрім показів ОСОБА_17 його провину у зазначеному злочині також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_18 , який під час допиту у судовому засіданні пояснив, що у нього стався конфлікт із (особою 1) та ОСОБА_17 , під час конфлікту вони забрали у нього куртку з телефоном, а також грошові кошти. Також пояснив, що під час нападу у (особи 1) був ніж. Все розпочалось із того, що вони підійшли, попросили гроші на шоколадку, я відкрив сумку, там були гроші та розпочався конфлікт, вони розпочали його бити, ОСОБА_17 зірвав з нього куртку, а (особа 1) сумку. Також пояснив, що зла на хлопців не тримає та претензії у нього відсутні.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_17 необхідно кваліфікувати:

- по ч.2 ст.187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном , поєднаний із погрозою застосування насильства яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, наслідки для потерпілого, відсутність матеріального збитку, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений за корисливі злочини, офіційно не працює, не одружений, зі слів хворіє на туберкульоз та гепатит Ц, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся, має фактичне місце мешкання у м.Одесі.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі строком на 7 років, думку захисника та обвинуваченого, які просили обрати покарання із застосуванням ст..69 КК України, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, при цьому строк покарання не повинен перевищувати мінімальний передбачений санкцією статті КК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7-ми (семи) років позбавлення волі;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_17 рахувати з моменту затримання останнього, а саме з 25.04.2019 року.

Речові докази, а саме куртку, яка була надана потерпілим ОСОБА_18 залишити в матеріалах досудового слідства до розгляду виділених матеріалів відносно (особи 1).

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: