В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000994 від 15.07.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, с середньою освітою, з проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в період часу з 09.07.2021 по 03 год. 10 хв. 10.07.2021, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Спортивна, 23, викрав мобільний телефон марки «Тесnо» моделі POP 2F (В1F), вартість якого станом цін на 10.07.2021, згідно висновку експерта від 26.07.2021 СЕ-19/107-21/6199-ТВ, становить 1383,00 (одна тисяча триста вісімдесят три гривні 00 копійок), чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , близько 20 год. 00 хв. 12.07.2021, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, повторно, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Ужанська, 64, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі «A10S», вартість якого, станом цін на 13.07.2021, згідно висновку експерта від 26.07.2021 СЕ-19/107-21/6200-ТВ становить 2 100 грн. (дві тисячі сто гривень 00 копійок), чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не скористалися правом на участь у судовому засіданні, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Судом вживалися заходи щодо повідомлення та забезпечення явки потерпілих у судове засідання, а також накладалося на потерпілих грошове стягнення, однак такі заходи виявилися безрезультатними.

У зв`язку з наведеним та з метою недопущення затягування розгляду кримінального провадження, суд проводить розгляд такого без участі потерпілих.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, просив суворо його не карати.

Незважаючи на те, що судом у судовому засіданні роз`яснено обвинуваченому право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, останній від отримання права на захист відмовився. Суд переконався у добровільності такого рішення, яке не пов`язане з матеріальним становищем обвинуваченого чи будь-якими іншими обставинам.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який не має постійного доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше у порядку ст. 89 КК України не судимий, а також враховує, що суду не надано відомостей про його перебуванні на обліку у лікаря нарколога та фтизіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, зважаючи на те що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України в межах санкції вказаної статті у виді обмеження волі на певний строк, та позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з положень ч. 1 ст. 70 КК України та призначає обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд враховує позицію прокурора, який вказав на можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити від покарання з іспитовим строком.

Таким чином, з урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Речові докази у справі відсутні.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-21/6199-ТВ від 26.07.2021 у розмірі 686,48 /шістсот вісімдесят шість грн. сорок вісім коп./ грн.; товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-21/6200-ТВ від 26.07.2021 у розмірі 686,48 /шістсот вісімдесят шість грн. сорок вісім коп./ грн.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1