Справа №588/577/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/700/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою особи, відносно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 на ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, не працюючого, який є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга особи, відносно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , який, не погоджуючись з рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року, вказує на безпідставність задоволення клопотання прокурора та застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України за таких обставин.

В ніч з 23 на 24 травня 2022 року, ОСОБА_7 потрапив до квартири раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої ОСОБА_7 , завдав потерпілому ОСОБА_9 багаточисельних ударів в область живота, тулубу та голови, спричинивши останньому легкі та тяжкі тілесні ушкодження, заподіявши смерть останнього.

Заступник керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яке ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року, було задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання ухвалою законної сили, залишено обраний раніше у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня».

Скасовано арешти, накладені ухвалами слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2022 у справі № 526/742/22.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати в розмірі вартості судових експертиз віднести на рахунок держави.

В обґрунтування своїх вимог апелянт ОСОБА_7 посилається на те, що вбивства ОСОБА_9 він не вчиняв, а лише зайшов до будинку, в якому горіло світло та були відчинені двері і він побачив на підлозі чоловіка, біля якого була пляма крові. Він хотів надати цьому чоловікові допомогу, почав його тормошити та «відкачувати», однак, нічого не вдавалось. Він витяг цього чоловіка на двір, поливав водою, роздягнув його, однак, все було марно, він звертався до перехожих та просив, щоб викликали «швидку» та поліцію, оскільки свого телефону у нього не було, а той телефон, що був у будинку не працював і зарядного приладу для нього він не знайшов.

До приїзду поліції він залишався у будинку, і коли приїхали поліцейські, то наділи одразу на нього кайданки, перед тим, як посадити у машину, кілька разів його вдарили та продовжували бити на знущатись і у відділку поліції говорили, щоб він показував, як бив та вбивав потерпілого, на його пояснення про те, що він цього не робив, уваги не звертали, а потім, через ліс, повезли у лікарню і там розмовляли з прокурором ОСОБА_10 .

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Порядок здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру регламентований главою 39 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України: під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до роз`яснень, які містить п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ухвала у справі про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам кримінально-процесуального закону і крім вирішення питань, передбачених ст.420 КПК України, містити у собі як формулювання суспільно небезпечного діяння, визнаного судом установленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільне небезпечні діяння.

При цьому, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Види примусових заходів медичного характеру, відповідно до ст. 94 КК України, застосовуються залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеню небезпечності хворого для себе та інших осіб.

Частиною 5 ст. 94 КК України визначено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали вищезазначені вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

При цьому, доводи особи, відносно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 щодо непричетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та відсутності в його діях ознак вказаного злочину, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, з врахуванням наступного.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував свою вину у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині та пояснив, окрім іншого, що 24 травня 2022 року, він пішов до своєї співмешканки у гуртожиток, що розташований по АДРЕСА_3 . По дорозі він зайшов у двір будинку по АДРЕСА_4 та побачив відчинені двері кватири, де жив ОСОБА_9 . Він зайшов до квартири та побачив там на підлозі у коридорі чоловіка, біля якого була пляма крові. У будинку все було розкидано. Він намагався надати медичну допомогу тому чоловіку, витягнув його на вулицю, поклав біля порогу, відкрив воду та став поливати. Потім він вийшов до дороги щоб викликати поліцію та зустрів там якусь жінку. Та жінка комусь зателефонувала та сказала, що поліція зараз приїде. В подальшому він повернувся до потерпілого та зібрав речі, які лежали біля порогу квартири. Як саме знімав він одяг з потерпілого та для чого знімав, не пам`ятає. Речі потерпілого він повісив на порозі та огорожі. Потім він перетягнув потерпілого на клумбу, що знаходиться біля порогу будинку та накрив шифером для того щоб не світило сонце, так як було жарко. Потім він зайшов у будинок та вимкнув світло і газ, а коли став виходити з будинку то побачив, що стояли якісь люди. Що саме говорив цим людям, він не пам`ятає. Потім він повернувся назад у будинок де взяв макарони та рис і виніс їх людям, щоб вони їли. В подальшому приїхала поліція і йому стало страшно, тому він зачинився у квартирі. Поліцейські стукали у двері та він відчинив двері. Потім поліцейські одягли йому наручники, відвезли у відділення поліції та били, зокрема у нього був синяк під оком та червоні очі. Тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 він не завдавав, так як не було для того причин. Якщо були б такі причини, то він про це пам`ятав би. Чому він заходив на територію двору, також не пам`ятає.

Проте, не зважаючи на такі пояснення ОСОБА_7 , його причетність у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, була встановлена судом першої інстанції з врахуванням показань, допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_11 та свідків, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Зокрема, потерпіла ОСОБА_11 суду пояснювала, її батько ОСОБА_9 проживав сам у АДРЕСА_2 , із сусідами мав гарні відносини. Близько 07 год. ранку 23 чи 24 травня 2022 року їй зателефонував сусід батька ОСОБА_18 та повідомив про те, що у квартирі її батька хтось кричить, а вони шукають батька. Потім близько 08 години знову зателефонував сусід та сказав, що знайшли труп її батька. Близько 09 год. вона приїхала до м. Тростянець і коли вона зайшла в будинок, то побачила, що там усе було розкидано та була кров. Також були розкидані речі на дворі, які належали її батьку. Після того як батька поховали, вона заходила у будинок та знайшла у столі під книжками паспорт та посвідчення ОСОБА_7 .

Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 суду повідомив, що знає потерпілого ОСОБА_9 , так як живе у будинку навпроти та вони мають спільний двір. У ніч вбивства, близько 23 год. 30 хв. у травні 2022 року, він вийшов курити з будинку на вулицю та побачив невідомого чоловіка, який ходив по двору, кричав, висловлювався нецензурною лайкою. Зранку через відчинене вікно він почув той самий голос чоловіка який кричав у ночі і цей ой чоловік кричав, що живе тут. Коли він вийшов на вулицю у двір то побачив, що стояли сусіди, а також ОСОБА_7 . Він бачив, що ОСОБА_7 виносив речі з квартири де жив ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_7 зайшов у будинок, після чого повернувся та став пред`являти претензії з приводу оплати за газ по рахунку. ОСОБА_7 був у неадекватному стані, кричав. Коли під`їхала поліція то ОСОБА_7 зачинився у квартирі. Поліцейські просили ОСОБА_7 відчинити двері. На запитання поліцейських про те, де потерпілий, ОСОБА_7 відповів, що не знає потерпілого та не бачив його, та що він живе у цій квартирі. Останній раз він бачив покійного ОСОБА_9 напередодні тих подій у вечері.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 суду повідомив, що за 2-3 дні до вбивства ОСОБА_9 до нього підходив ОСОБА_7 та запитував чи не здається квартира десь поблизу. ОСОБА_7 казав йому, що тут за 200 грн. можна купити квартиру. Він відповів ОСОБА_7 про те, що за такі гроші той нічого не купить. Через 2-3 дні після цього, увечері, коли вже полягали спати, то почули у дворі крики чоловіка, який кричав, що він воював, викличе поліцію та усіх повбиває. Наступного дня, зранку, він почув розмову сусідів та вийшов на вулицю. Від сусідів він дізнався, що у квартирі ОСОБА_9 перебуває якийсь невідомий чоловік, а самого ОСОБА_9 немає. ОСОБА_7 виносив речі з квартири ОСОБА_9 та говорив, що це його квартира і що він там живе, і це були речі ОСОБА_9 . ОСОБА_7 був у неадекватному стані, кричав хтозна що. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_7 сховався у квартирі. Потім поліцейські зламати двері квартири. Тіло ОСОБА_9 під шифером на виході поблизу хвіртки, знайшла сусідка ОСОБА_19 , яка живе над квартирою ОСОБА_9 . Потерпілого ОСОБА_9 вона характеризує як добру людину, яка не вступала у конфлікти. Останній раз він бачив ОСОБА_9 за день перед убивством і тілесних ушкоджень у останнього не було. ОСОБА_9 не зловживав спиртними напоями, у будинку у нього було чисто.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що наприкінці травня 2022 року він був у добовому наряді разом із ОСОБА_17 та їм надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_4 невідома особа знаходилася у квартирі, власником якої той не являється та викидав речі з квартири, вів себе неадекватно. Вони прибули на місце події та побачили скупчення людей. Ці люди показали квартиру, повідомили, що там проживає дідусь та в квартирі останнього була невідома особа, яка викидала речі. На подвір`ї вони побачили розкидані речі. Коли вони підійшли до квартири, то двері були зачинені. Коли стали спілкуватися із тим, хто знаходився у будинку, то по голосу він упізнав ОСОБА_20 . Вони попрохали відчинити двері, але ОСОБА_7 відповів лайкою, говорив, що це його квартира та щоб вони йшли звідти. Так як сусіди сказали, що у квартирі жив дідусь і йому могла загрожувати небезпека, тому вони відчинили двері, але як саме не пам`ятає. Двері були зачинені зсередини. Після того, як відчинилися двері, то побачили ОСОБА_7 та на підлозі у коридорі кров. Коли заходили, то ОСОБА_7 був біля вхідних дверей у коридорі. Речі були у квартирі розкидані, все перевернуто. Вони запитали у ОСОБА_7 де дідусь, то останній повідомив, що це його квартира та ніякого дідуся не було. Коли його напарник ОСОБА_17 пішов оглядати подвір`я, а він залишився наодинці із ОСОБА_7 , то останній сказав, що він дідуся викинув, так як вважав, що той знаходився у його будинку. Потім напарник зайшов та повідомив, що знайшли потерпілого мертвим, під листом шифера. Вони доповіли у чергову частину та чекали слідчо-оперативну групу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що у травні 2022 року вранці близько 07 год. 30 хв. вона йшла до сараю та побачила розкидані речі потерпілого ОСОБА_9 на території подвір`я по АДРЕСА_4 . Вона впізнала речі потерпілого та коли пройшла далі, то побачила ОСОБА_7 , який стояв на порозі до квартири потерпілого і кричав, що це тут за безлад, його дружина усе прибирала. Коли вона вже доходила до сараю, то ОСОБА_7 кричав їй, чому вона пішла у його погріб. Після того як вона нагодувала курей, то зрозуміла, що щось відбувається не так і повідомила про це сусіда. Зокрема, вона сказала, що якийсь неадекватний стоїть на порозі у ОСОБА_21 . Її співмешканець зателефонував сусіду та вони у трьох прийшли у двір та зайшли на поріг до потерпілого. Вони запитали у ОСОБА_7 де той подів діда. ОСОБА_7 відповів, що не знає, де ОСОБА_22 . Співмешканець сказав їй щоб вона йшла викликати поліцію. Вона пішла до сусідки ОСОБА_16 та викликала поліцію. Коли приїхала поліція, то поліцейські зайшли до квартири, але як саме вона не бачила. На момент коли приїхала поліція ОСОБА_7 зачинився у квартирі. Потім поблизу огорожі вона виявила потерпілого прикритого шифером. Потерпілого вона бачила останній раз напередодні ввечері близько 19 години. У той вечір ОСОБА_9 був у доброму стані, тілесних ушкоджень у нього не було. Якихось гостей у потерпілого не було. Потерпілий проживав сам, був добрий. ОСОБА_7 вона бачила напередодні вдень у дворі будинку по АДРЕСА_4 та зробила йому зауваження з приводу користування водокачкою. Коли зібралися сусіди, то ОСОБА_7 викидав гуманітарну допомогу з квартири.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 в суді пояснила, що вранці до неї зайшла сусідка ОСОБА_19 та сказала, що у ОСОБА_9 якийсь чоловік викидає речі з квартири. Вона викликала поліцію та потім пішла також подивитися. Коли прийшла, то побачила вже як поліцейські вели ОСОБА_7 . Потерпілий був добрим чоловіком, підтримував спілкування із сусідами, іноді до нього приїздила дочка, нічого поганого за нього вона сказати не може.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 пояснив, що вранці, коли розвиднялося, у травні 2022 року надійшло повідомлення на службовий пристрій планшету, про те, що невідомий чоловік викидає речі з квартири в якій проживає пенсіонер по АДРЕСА_4 . Прибувши за вказаною адресою разом із поліцейським ОСОБА_14 він побачив, що біля квартири знаходилися сусіди та були на подвір`ї розкидані речі, а також стояла коробка з продуктами. Сусіди повідомили, що у квартирі проживає сам пенсіонер, але там зараз перебуває невідомий чоловік. Вони підійшли до квартири та постукали у двері. По голосу вони впізнали ОСОБА_7 , якого вони неодноразово доправляли до психіатричної лікарні. Коли вони смикали за ручку дверей, то двері відчинилися, але чи сам ОСОБА_7 їх відчинив, він не зрозумів. Коли двері відчинилися, то ОСОБА_7 стояв біля вхідних дверей. ОСОБА_7 їм пояснював, що проживає у цій квартирі сам та говорив щоб вони забиралися звідти. Коли вони зайшли до квартири то побачили на підлозі червоні плями схожі на кров. Вони застосували до ОСОБА_7 кайданки та посадили у кімнаті на крісло. Його напарник ОСОБА_14 залишився біля ОСОБА_7 , а він оглянув кімнату та виявив паспорт потерпілого. Коли вони запитали у ОСОБА_7 де потерпілий, то останній повідомив, що проживає у квартирі сам. У квартирі був безлад, розкидані речі. Потім він вийшов на подвір`я та люди, які були присутні там повідомили, що потерпілий нікуди не виходив і його потрібно шукати. Хтось із присутніх людей підняв шиферину, яка лежала поблизу будинку та виявили під нею потерпілого, який був без одягу. Він повідомив про це оперативному черговому та викликав оперативну групу. На джинсах у ОСОБА_7 були плями схожі на кров.

Крім вказаних пояснень потерпілої та свідків, судом були покладені в основу свого рішення і інші, досліджені під час розгляду справи, докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 24.05.2022 та ілюстративною фототаблицею до нього та відеозаписом, проведений у господарстві розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де на відгородженій частині заднього подвір`я, що праворуч від хвіртки, було виявлено труп ОСОБА_9 , а у приміщенні квартири, на підлозі прямо від входу, було виявлено плями речовини бурого кольору схожі на кров;

- протокол огляду трупа від 24 травня 2022 року та фототаблиці до нього, в якому зазначено, що при огляді трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження в області живота, тулубу та голови;

- лікарське свідоцтва про смерть №36 від 24 травня 2022 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок масивного крововиливу, травми інших внутрішньочеревних органів, нападу з застосуванням фізичної сили з метою вбивства чи нанесення ушкодження;

- висновок експерта №37 від 18 липня 2022 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала в результаті тупої закритої травми живота, яка супроводжувалась ушкодженнями кровоносних судин кореня брижі тонкого кишківника та печінково-дванадцятипалої зв`язки, що призвело до кровотечі з наступним розвитком масивної крововтрати, яка є безпосередньою причиною смерті;(а.с. 106-108).

- висновок експерта №708 від 22 червня 2022 року, відповідно до якого, при дослідженні зразка крові від трупа ОСОБА_9 , виявлений антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0 (а.с. 123-125).

- висновок експерта №704 від 30 червня 2022 року, відповідно до якого кров ОСОБА_7 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0;

- висновок експерта №710 від 30 червня 2022 року, згідно якого, в об`єктах № 1-4 на парі кімнатних чобіт (в постанові вказаних слідчим як «пара тапок»), вилучених в ході огляду місця події від 24 травня 2022 року по АДРЕСА_2 та наданих на дослідження, знайдено кров людини, виявлено антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0, походження яких можливе від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі та групову характеристику крові осіб, які проходять по кримінальному правопорушенню, походження цих слідів крові можливе, як від потерпілого ОСОБА_9 так і від підозрюваного ОСОБА_7 ;

- висновок експерта №711 від 30 червня 2022 року, згідно якого, в об`єктах №1,2,4,5,8 на джинсових штанах, належних підозрюваному ОСОБА_7 , наданих на дослідження, знайдено кров людини, в об`єктах №1,2,4,8 виявлено антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0, який, як основний, властивий групі 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0, а як супутній усім іншим групам крові. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі та групову характеристику крові осіб, які проходять по кримінальному правопорушенню, походження цих слідів крові не виключається, як від потерпілого ОСОБА_9 так і від підозрюваного ОСОБА_7 ;

- висновок експерта №705 від 06 липня 2022 року, згідно якого, при судово-медичній експертизі змивів з правої руки трупа ОСОБА_9 (об`єкт № 1) та контрольного змиву на марлевому тампоні (об`єкт № 3), виявлена кров людини. Ядровмісні епітеліальні клітини не знайдено. При визначенні групової належності крові в об`єктах №1,3 виявлений антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0. Отже, походження крові в змиві з правої руки та в контрольному змиві від трупа ОСОБА_9 , можливе від особи (осіб) будь-якої статі, в організмі якої (яких) міститься антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0 та не виключається як від трупа ОСОБА_9 , так і від підозрюваного ОСОБА_7 (за наявності у останнього тілесних ушкоджень, що могли привести до зовнішньої кровотечі), або при змішуванні їх крові;

- висновку експерта №707 від 07 липня 2022 року, відповідно до якого в об`єкті №1 на марлевому тампоні зі змивом, вилученим в ході огляду місця події з кімнати АДРЕСА_5 та наданим на дослідження, знайдено кров людини, виявлено антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі та групову характеристику крові осіб, які проходять по кримінальному правопорушенню, походження цих слідів крові можливе від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютиніни анти-А та анти-В, у тому числі як від потерпілого ОСОБА_9 так і від підозрюваного ОСОБА_7 .

Що стосується доводів апелянта про те, що вбивства ОСОБА_9 він не вчиняв, та що коли він зайшов до будинку, останній лежав на підлозі, біля нього була пляма крові і він хотів надати цьому чоловікові допомогу, однак нічого не вдавалось, колегія суддів вважає такими, що не узгоджуються та суперечать зібраним у даному кримінальному провадженні доказам.

Так, ст. 85 КПК України передбачено, що належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, у даному кримінальному провадженні дійсно відсутні прямі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 .

Однак скоєння цього злочину саме ОСОБА_7 судом встановлена на підставі сукупності вищенаведених належних і допустимих непрямих доказів, а саме показань вказаних свідків та висновків експертів, які підтверджують те, що лише ОСОБА_7 перебував у будинку потерпілого ОСОБА_9 і після цього був знайдений труп останнього, з явними ознаками насильницької смерті, а також наявність слідів крові у будинку, походження якої можливо лише від вказаних осіб.

Таким чином, з врахуванням обставин цього кримінального провадження та заперечень підозрюваного щодо причетності до смерті потерпілого, які не узгоджуються з вищевказаними доказами, колегія суддів, на спростування апеляційних доводів, дійшла висновку, що винуватість саме ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 встановлена відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Така позиція колегії суддів в повному обсязі узгоджується з практикою ВС/ККС, викладеною у Постанові від 07 грудня 202 року у справі 728/578/19 провадження № 51-3411км20.

Також, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 167 від 20 червня 2022 року, ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдальна форма, епізодичний перебіг зі стабільним дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, і на даний час ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдальна форма, епізодичний перебіг зі стабільним дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, тому судом першої інстанції і було прийнято законне рішення щодо застосування до останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, з врахуванням того, що останній вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що всупереч доводам апелянта, судом першої інстанції було прийнято рішення, законність та обґрунтованість якого сумнівів не викликає, і обставин, за яких оскаржувана ухвала підлягала б до скасування, а апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення, під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження не встановлено.

Що стосується доводів апелянта про те, що під час досудового розслідування до нього працівникам поліції був застосований фізичний тиск під час проведення досудового розслідування кримінального провадження по факту вбивства Батури, а саме, те, що коли приїхали поліцейські, то наділи одразу на нього кайданки, перед тим, як посадити у машину, кілька разів його вдарили та продовжували бити на знущатись і у відділку поліції говорили, щоб він показував, як бив та вбивав потерпілого, на його пояснення про те, що він цього не робив, уваги не звертали, а потім, через ліс, повезли у лікарню і там розмовляли з прокурором ОСОБА_10 то колегія суддів зазнчає наступне.

Так, виходячи зі змісту статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення.

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини, гарантованих статтями 27, 28 Конституції України, є обов`язковим.

Перевірка доводів засудженого щодо незаконних методів ведення слідства має суттєве значення і формальний підхід до перевірки таких тверджень є неприпустимим.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, та і змісту самого вироку, про те, що працівники поліції застосовували тиск до ОСОБА_7 він зазначав і в суді першої інстанції, однак суд визнав такі твердження, як способом захисту і формально підійшов до їх перевірки.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає, в данному випадку , підстав для скасування законної та обгрунтованої по суті ухвали суду, оскільки всі докази, якими суд обгрунтовував винність ОСОБА_7 у вчиненні вбивства ОСОБА_9 є допустимими, це зокрема показання свідків, протокол огляду місця події та висновки експертиз. Жодних доказів, які б були отримані саме від ОСОБА_7 в матеріалах провадження не має і в основу судового рішення не покладено.

За таких обставин, з метою дотримання права особи на забезпечення до неї ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, колегія суддів вважає за доцільне, в даному кримінальному провадженні винести окрему ухвалу, якою зобов`язати відповідні органи влади провести перевірку доводів ОСОБА_7 щодо застосування до нього фізичного тиску працівниками поліції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, відносно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4