У Х В А Л А

14.02.2023 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, подане представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні про обвинувачення про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

Представник потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 23.03.2022 на автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання вказував про відсутність необхідності в арешті вказаного майна, оскільки всі необхідні слідчі дії у справі проведені, власник автомобіля позбавлений права повноцінно розпоряджатися своїм особистим майном, оскільки бажає продати автомобіль.

У судове засідання заявник адвокат ОСОБА_7 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти скасування арешту заперечив, зазначивши, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні. На даній стадії процесу речові докази ще не досліджувалися, тому скасування арешту буде передчасним.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні клопотання поклалися на думку суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 23.03.2022 накладено арешт із забороною розпоряджатися майном на тимчасово вилучене майно, а саме: на автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який поміщений на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Відділення поліції №1 Жмеринського районного ВП ГУНП у Вінницькій області, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту та передано до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Жмеринського районного ВП ГУНП у Вінницькій області.

Згідно із вказаною ухвалою слідчого судді арешт на автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію було накладено з тих підстав, що майно відповідає критеріям речових доказів, які передбачені статтею 98 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 33 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 2 статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З наведеного вбачається, що забезпечення збереження речових доказів є самостійною метою арешту майна у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто у випадку накладення арешту з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Оскільки на момент розгляду клопотання докази у справі ще не досліджувалися, у суду відсутня інформація та відповідні документи про визнання автомобіля речовим доказом, такий речовий доказ ще не оглядався, то за таких обставин скасування арешту вказаного майна буде передчасним і необґрунтованим. Отже, відсутні підстави для висновку, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст. 170-175, 331КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту із забороною розпоряджатися майном, автомобіля марки «Toyota» моделі «Auris», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 , а також на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 15.02.2023 об 08.00 год.

Суддя: