В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/95/23

Провадження № 1-кп/936/34/2023

17.02.2023 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000013 від 20.01.2023 р., затверджений прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат запасу ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2022 №8 зарахований до складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення з призначенням на посаду кулеметника 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 2 батальйону охорони ВЧ НОМЕР_1 .

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем повинен виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог ст. ст. 3, 19, 28, 29, 68 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності, кожна людина має право на особисту недоторканість, кожен зобов`язаний неухильно їх додержуватись, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Також, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 33, 34, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ вказано, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Крім того, у ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, зазначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцям порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, яке ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, обвинувачений ОСОБА_4 в невстановлений спосіб, у червні 2022 року, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи і надає права, з метою його подальшого використання, невстановленим шляхом, передав у невстановлене місце свої персональні анкетні дані невстановленій особі для внесення їх до підробленого водійського посвідчення.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , не пройшовши навчання в жодному учбово-навчальному закладі необхідному з метою отримання навичок водіння самохідними машинами та механізмами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, у червні 2022 року, незаконно отримав у невстановленому місці, від невстановленої особи посвідчення водія серії НОМЕР_2 , начебто видане 09.06.2022 територіальним сервісним центром МВС - 8042 на його ім`я, яке є офіційним документом і надає право керування транспортними засобами категорії А; В; С; А1; В1; С1 для подальшого його використання.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України- пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

У подальшому, 23 грудня 2022 року близько 07 години 20 хвилин у смт. Воловець на вул. Карпатській працівники поліції зупинили військовослужбовця ОСОБА_4 , який перебуваючи поза місцем несення служби керував транспортним засобом марки «SEAT» номерний знак « НОМЕР_3 », за порушення правил дорожнього руху для складення протоколу про відповідне адміністративне правопорушення, під час чого, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , начебто видане 09.06.2022 територіальним сервісним центром МВС - 8042 на його ім`я, є підробленим, умисно використав зазначене посвідчення шляхом його пред`явлення працівникам поліції, як нібито офіційного документу, що посвідчує правомірність керування транспортним засобом.

Бланк посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_2 , виданий 09.06.2022 на ім`я ОСОБА_4 , за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбаченеч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що згідно заяви від 25.01.2023 р. обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений ОСОБА_4 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_5 .

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, а саме пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий, неодружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», на обліках в наркологічному та психоневрологічному кабінетах при Городенківській БЛІЛ не перебуває, характеризується позитивно по місцю проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що мірою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде відповідати кримінальне покарання в межах санкції ч.5 ст.27- ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу, при цьому покарання слід призначити з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, під час досудового розслідування було проведено судову технічну експертизу документа №СЕ-19/107-23/49-ДД від 03.01.2023 р, вартість якої становить 943,90 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.

Матеріальна шкода не заподіяна. Цивільний позов не пред`являвся.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 374, 375, 381-382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- ч.5 ст.27- ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документа в розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок в дохід держави, за наступними реквізитами: Код Казначейство України. Одержувач: ГУК у Закарпатській обл./Ужгородська тг/24060300. р/рахунок: UA0007493 або Код Казначейство України. Одержувач: ГУК у Закарпатській обл./Ужгородська тг/24060300. р/рахунок: UA0007383. Призначення: за судово-технічну експертизу документів.

Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке упаковано до спеціалізованого пакету Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА № 3983087, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області - залишити при матеріалах кримінального провадження за №0000013.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом тридцять днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1