Справа № 932/3020/23
Провадження № 1-кс/932/1461/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву представника власника майна про відвід судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 від розгляду клопотання про повернення речових доказів по справі № 932/3020/23, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 перебуває заява ОСОБА_4 про повернення речового доказу у кримінальному провадженні № 0001281.

12.04.2023 року до суду надійшла заява представника власника майна про відвід судді ОСОБА_3 .

Заява про відвід обґрунтована наступним чином. Суддя ОСОБА_3 раніше вже розглядала клопотання про повернення речових доказів у даному кримінальному провадженні справи № 932/841/22 (провадження № 1-в/932/171/22) та справа № 932/294/22 (провадження № 1-в/932/2/22). Згідно ухвал у вказаних справах суддя ОСОБА_3 відмовила у задоволенні клопотання адвоката про вирішення питання щодо повернення речових доказів у кримінальному провадженні. Тож, у судді ОСОБА_3 вже склалося внутрішнє переконання у прийняття рішення про залишення без задоволення клопотання про повернення речових доказів в межах кримінального провадження № 0001281.З метою недопущення сумнівів в неупередженості та безсторонності суду при прийнятті рішення, приймаючи до уваги п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80 КПК України, просить задовольнити заяву про відвід.

Представник володільця майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суддя ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Ознайомившись із доводами заявленого відводу, матеріалами справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про відвід судді без задоволення з наступних підстав.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

Заявлений відвід судді ОСОБА_3 ґрунтується на незгоді з раніше прийнятими процесуальними рішеннями за результатами розгляду клопотань про повернення речових доказів у кримінальному провадженні № 0001281.

Незгода представника заявника з прийнятими суддею рішеннями вказує на обґрунтування відводу наявністю суб`єктивного критерію. Однак, незгода з прийнятими суддею рішеннями, відповідно до вимог ст. 75 КПК України, не є підставою для відводу. Особа, яка вважає, що рішеннями судді порушуються вимоги закону, має право на оскарження таких рішень у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Переконливих обставин на підтвердження сумнівів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_3 при розгляді заяви про відвід не встановлено.

Через те, що відвід ґрунтується на незгоді з раніше прийнятими рішенням судді ОСОБА_3 за результатами розгляду клопотань про повернення речових доказів, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 21, 75, 80, 81, 309, 372, 376 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника власника майна про відвід судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 від розгляду клопотання про повернення речових доказів по справі № 932/3020/23 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення щодо ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України, у випадку, якщо така апеляційна скарга матиме місце.

Суддя ОСОБА_1