Справа № 932/2113/23
Провадження №1-кс/932/794/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Броницька Гута, Житомирської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно працевлаштованого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000563 від 28.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, у невстановлений спосіб, розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 p. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), придбав вибухову речовину Ф-1, вибуховий пристрій УЗРГМ, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити їх при собі вулицями міста Дніпра, та переніс за адресою: м. Дніпро, вул. Мечникова, біля буд. 11, тим самим почав носити та зберігати при собі вибухову речовину Ф-1, вибуховий пристрій УЗРГМ, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення, тобто 28.02.2023.

Так, 28.02.2023 у період часу з 21 години 02 хвилин до 21 години 34 хвилин співробітниками Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 у ході якого було виявлено та вилучено предмет Ф-1, який відповідно до висновку експерта № CE-19/104-23/7981-BTX від 01.03.2023 року являється вірогідніше всього конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який вірогідніше всього відноситься до категорії вибухових речовин, та УЗРГМ, який є небезпечний, які ОСОБА_4 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав, носив та зберігав.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікується за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

28.02.2023 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що він прямував на зустріч та не мав при собі нічого забороненого. Вважає, що пістолет та бойові припаси йому підкинули. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати заставу як самостійний запобіжний захід.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000561 від 28.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Встановлено, що 28.02.2023 року приблизно о 21 год. 30 хв. працівниками поліції було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 у ході якого було виявлено та вилучено предмет Ф-1, який відповідно до висновку експерта № CE-19/104-23/7981-BTX від 01.03.2023 року являється вірогідніше всього конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який вірогідніше всього відноситься до категорії вибухових речовин, та УЗРГМ, який є небезпечний.

Отже, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

28.02.2023 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом. Матеріалами клопотання підтверджується, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення злочину, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням, носінням вибухових предметів без передбаченого законом дозволу. Ця інформація підтверджується рапортом працівника поліції, протоколом затримання, протоколами допитів свідків, висновком експерта.

Доводи сторони захисту про те, що гранату ОСОБА_4 підкинули, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, слідчий суддя зазначає таке.

Так, на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і враховуючи тяжкість покарання, наявність вагомих доказів, що підтверджують причетність підозрюваного до цього злочину, останній може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Цей ризик є доведеним.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не є доведеним, оскільки в цьому кримінальному провадженні немає свідків, окрім власне понятих, які фіксували момент вилучення гранати та запалу, проте не могли бачити їх походження чи спосіб (механізм) носіння при собі, джерело придбання тощо. Тому впливати на таких свідків немає сенсу, що свідчить про відсутність цього ризику.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то він також не підтверджується, оскільки підозрюваний раніше не судимий, а відтак не схильний до вчинення нового злочину.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

В даному випадку у підозрюваного є міцні соціальні зв`язки, оскільки він офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, тобто ризик переховування істотно знижується.

За таких обставин, застосування виняткового запобіжного заходу не є виправданим. Доцільно перейти до застування більш м`якого запобіжного заходу, а саме застави, як просить підозрюваний.

Так, згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Враховуючи особу підозрюваного, його відношення до скоєного злочину, наявність офіційного місця працевлаштування та постійного місця проживання, майнового стану, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме заставу, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відтак, у задоволенні клопотання сторони обвинувачення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, 00 коп.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом 5 (п`яти) днів з дня постановлення цієї ухвали, внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок, про що надати слідчому судді документ, який це підтверджує.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із постійного місця проживання в м. Дніпрі без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави, а відносно підозрюваного може бути обраний більш тяжкий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 29.04.2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ