ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/227/23 Справа № 175/2863/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000043 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 4 статті 190 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком до 11 лютого 2023 року включно, з визначенням застави у сумі 778 360 грн. 00 коп.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, залишено без задоволення.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частинами частинами 1, 2, 4 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК), що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що при застосуванні запобіжного заходу було встановлено наявність ризиків, що передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти їм.

Слідчий суддя вважав, що на даний час завершити досудове розслідування не можливо, заявлені ризики не зменшились, оскільки фактичні дані кримінального провадження та обставини, що характеризують особу підозрюваного, не змінились та свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи те, що для виконання вказаних прокурором процесуальних дій необхідний додатковий час, строк досудового розслідування продовжено до 11.02.2023 для проведення слідчих дій, а строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 09.01.2023 року, ризики, передбачені ст. 177 КПК, які враховувалися при застосуванні до підозрюваного даного виду запобіжного заходу не відпали і не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість на даній стадії провадження застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу і продовжив підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та змінити підозрюваному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає про помилковість висновків слідчого судді, вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та невмотивованою, яка підлягає скасуванню з таких підстав.

Зазначає, що продовжуючи тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні низки кримінальних правопорушень, в той же час, останньому повідомлено про підозру тільки у вчиненні одного злочину, а об`єднання кримінальних проваджень не свідчить про його причетність до вчинення інших злочинів. На думку захисника, слідчий суддя не врахував положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішення ЄСПЛ у справі «Попков проти Росії». Зазначає, що тяжкість інкримінованого злочину не є достатньою підставою для тримання особи під вартою. Вважає, що поведінка ОСОБА_7 не свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а на час розгляду слідчим суддею клопотання не були зібрані матеріали, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання позитивно, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, змінивши підозрюваному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилався на її безпідставність, а ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 4 статті 190 КК, скоєних за обставин, викладених у повідомленнях про підозру.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею та апеляційним судом під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 06 грудня 2022 року. В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Крім того, 19.12.2022 кримінальне провадження №0000043 об`єднане з кримінальним провадженням №0000226 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України.

20.12.2022 кримінальне провадження № 0000043 об`єднане з кримінальним провадженням №0000170 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Тобто наразі ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених також частинами 1 та 2 статті 190 КК, відповідно обсяг інкримінованих діянь збільшився, загалом складає 12 епізодів та 7 потерпілих.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджуються матеріалів кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого, зокрема заявою потерпілого ОСОБА_10 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; заявою потерпілого ОСОБА_11 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; заявою потерпілого ОСОБА_12 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; заявою потерпілого ОСОБА_13 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; заявою потерпілої ОСОБА_15 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 ; заявою потерпілої ОСОБА_16 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 ; заявою потерпілого ОСОБА_17 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 ; копією договору позики.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри фактично не оскаржуються захисником. Водночас захисник зазначає, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру тільки у вчиненні одного злочину, а об`єднання кримінальних проваджень не свідчить про його причетність до вчинення інших злочинів. З такими доводами захисника апеляційний суд не може погодитись та відхиляє їх, з огляду на таке.

Невручення органом досудового розслідування нового повідомлення про підозру або незміна попередньої підозри в межах виділеного кримінального провадження не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства з огляду на те, що в КПК не передбачено імперативної норми щодо необхідності повідомлення особі про нову підозру або про зміну раніше повідомленої підозри лише за умови виділення матеріалів кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 217 КПК.

Наведене узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформульованої у постанові від 07 червня 2022 року по справі № 170/794/20. Таке тлумачення положень КПК слід застосувати і до ситуації з об`єднанням кримінальних проваджень, оскільки положення КПК не передбачено імперативної норми щодо необхідності повідомлення особі про нову підозру або про зміну раніше повідомленої підозри за умови об`єднання матеріалів кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 217 КПК.

В матеріалах справи наявні копії повідомлення про підозру ОСОБА_7 у межах кримінального провадження № 0000226 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК та кримінального провадження № 0000170 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК, які йому вручені відповідно до ст. 278 КПК про що є його підпис.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та викладених в ухвалі слідчого судді.

Твердження захисника про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Під час апеляційного провадження встановлено, що твердження прокурора та висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ст. 177 КПК, які продовжують існувати є обґрунтованими, а встановлені слідчим суддею ризики у вигляді переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків та потерпілих об`єктивно існують і для запобігання їх настання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ст. 177, 178 КПК, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про існування вказаних ризиків, зокрема, ризик переховування обумовлений тяжкістю інкримінованого злочину та суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, цей ризик підтверджується й тим, що тривалий час орган досудового розслідування не міг встановити фактичне місцепроживання та місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , що підтверджується дорученнями слідчого на встановлення його місцезнаходження та рапортами працівників оперативного підрозділу, з яких слідує, що ОСОБА_7 за адресою проживання по АДРЕСА_1 не проживав, а останні відомі номери телефонів були вимкненні.

Постановою слідчого від 10 жовтня 2022 року ОСОБА_7 був оголошений у розшук та 15 листопада 2022 року був затриманий працівниками поліції в хостелі за іншою адресою.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про ризик впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, відомості про яких останньому відомі і з метою зміни їх показів може здійснити на них вплив (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також стосовно ОСОБА_7 слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області постановлялась ухвала від 21 жовтня 2022 року про надання дозволу на затримання як підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у колегії суддів не виникає сумніву, що останній набув статусу підозрюваного і щодо нього могло бути розглянуто питання про застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і висновки слідчого судді, що для виконання вказаних прокурором процесуальних дій необхідний додатковий час, строк досудового розслідування продовжено до 11.02.2023 для проведення слідчих дій, зазначених слідчим у клопотання, що з огляду на збільшення обсягу інкримінованих дій є необхідним та об`єктивним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави має бути достатнім для забезпечення належної процесуальної дисципліни підозрюваного та унеможливлення настання встановлених ризиків.

Захисник зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не навів достатніх та переконливих мотивів щодо обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливості застосувати більш м`якого запобіжного заходу, що не відповідає відповідній практиці ЄСПЛ, то апеляційний суд, погоджуючись з висновками, які викладені в рішеннях ЄСПЛ, вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки саме по собі наведення захисником практики ЄСПЛ без належного співставлення з відповідними обставинами цього кримінального провадження не може свідчити про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді.

Посилання захисника на соціальні зв`язки підозрюваного, наявність місця проживання в м. Дніпро є слушними та суд апеляційної інстанції бере їх до уваги, однак вони не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків і вони існували й на початку інкримінованих ОСОБА_7 дій.

Враховуючи складність цього кримінального провадження та кількість обставин, які підлягають доказуванню, об`єктивно існує необхідність в проведенні низки слідчих (розшукових) дій, тому твердження слідчого про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є обґрунтованими і, що для досягнення завдань кримінального провадження продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою є законним, а застосування такого заходу - доцільним.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 183, 194, 199, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за частинами 1, 2, 4 статті 190 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4