Справа № 930/869/22
Провадження 1-кп/930/238/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2022 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000083 від 11.05.2022 року за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печера Тульчинського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, громадянина України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 12.04.2022 близько 07:30 год. прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де останній, з метою покупки продуктів харчування, передав ОСОБА_4 власну банківську картку AT «Комерційний Банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (рахунок: НОМЕР_2 ) та повідомив від неї PIN-код.

У подальшому, у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено до 25.04.2022, виник умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме викрадення грошових коштів ОСОБА_5 з належної останньому банківської картки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у магазині «Калинка», що розташований за адресою: вул. Михайлівська, 11A в с. Сокілець Немирівської ОТГ Вінницького району Вінницької області, 12.04.2022 о 10:32 год. розрахувався за товари належною ОСОБА_6 банківською карткою № НОМЕР_1 на суму 420 грн., після цього, о 10:35 год. розрахувався тією ж банківською карткою за товари на суму 361 грн. та після цього, о 12:07 год. знову розрахувався тією ж банківською карткою за товари на суму 65 грн. Проте, ОСОБА_5 придбані в магазині товари, ОСОБА_4 не передав, розпорядившись ними на власний розсуд.

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , того ж дня о 14:12 год. скориставшись банкоматом банку AT «Комерційний Банк «ПриватБанк» № 6544 у приміщенні супермаркету «Малина-Маркет 1», що розташований за адресою: вул. Горького, 94 у м. Немирів Вінницького району Вінницької області, використовуючи належну ОСОБА_5 банківську картку № НОМЕР_1 , без дозволу останнього, здійснив зняття грошових коштів в сумі 7000 грн., які у подальшому привласнив та розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7846 гривень.

В пред`явленому обвинуваченню ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, а тому просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Від нього на адресу суду надійшла заява, у якій він просить судове засідання проводити у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Не заперечує щодо розгляду справи у спрощеному порядку.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Прокурор та обвинувачений не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов'язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Аналізуючи вище зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують вчинення кримінального правопорушення є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, досудову доповідь, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, в скоєному розкаюється, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не подано.
Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1