Справа № 287/20/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на слідчого ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

07.03.2023 до Олевського районного суду Житомирської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на слідчого ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , в якій просить суд визнати потерпілим по кримінальному провадженню №0000008 за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_3 , пенсіонер МВС (вік 52 роки), освіта середня-спеціальна, одружений, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

В скарзі адвокат ОСОБА_2 зазначає, що 09.01.2022 року на автодорозі «Майдан-Копищанський - Котлярка - Червоноамійськ», поблизу с.Кишин, Коростенського району, сталася ДТП за участю пасажира потерпілого ОСОБА_3 під керуванням водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_5 .

Дану справу розслідує слідчий ВП №2 Коростенського РУП Житомирської обл. ОСОБА_4 . Підозри до цього часу не оголошено. Нагляд в даному кримінальному провадженні здійснює прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.214 КПК України зареєстровано кримінальне провадження від 10.01.2022 року де не визнано, відповідно до ст. ст.55 - 59 КПК України що потерпілим в кримінальному провадженні №0000008 ч.1 ст.286 КК України є ОСОБА_3 (реєстратор ОСОБА_7 ).

10.01.22 року слідчий ОСОБА_7 складає протокол огляду місця події, відповідно до якого вносить відомості до ЄРДР, де невірно вказав громадянина ОСОБА_3 не як потерпілого пасажира автомобіля ВАЗ-2106, а водієм, тобто майбутнім підозрюваним.

Слідчий ВП №2 Коростенського РУП ОСОБА_4 не визнав потерпілим пасажира автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_3 відповідно до ст. ст.55 - 59 КПК України в даному кримінальному провадженні.

Розглянувши матеріали скарги, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачений Параграфом 1 Глави 26 Кримінального процесуального кодексу України (статті 303-308).

При цьому, частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на досудовому провадженні.

Зокрема, до таких відносяться:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за № 807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем або прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане положення кореспондується зі ст. 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Разом з тим, «право на судовий розгляд» не є абсолютним й може мати встановлені обмеження.

Так, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Аналогічні висновки ЄСПЛ висловлював і в інших своїх рішеннях (наприклад, «Карт проти Туреччини»).

За приписами ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Вимоги ОСОБА_2 зводяться до зобов`язання слідчого судді: визнати потерпілим по кримінальному провадженню №0000008 за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_3 .

Проте, зазначене, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, не відносить до рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Матеріали скарги містять клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , до слідчого ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , в якому він з аналогічних у скарзі мотивів просить слідчого визнати потерпілим по кримінальному провадженню №0000008 ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Зі змісту скарги та доданих матеріалів вбачається, що дане клопотання ОСОБА_2 має вих.№4 від 06.03.2023. При цьому скарга надійшла до суду за вих. №1762/23 07.03.2023 року. Тобто на момент звернення ОСОБА_2 до суду зі скаргою передбачений ч.1 ст.220 КПК України строк, у який під час досудового розслідування слідчий зобов`язаний розглянути подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав, або винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, не сплив.

Таким чином звернення ОСОБА_2 до суду з даною скаргою є передчасним.

Таким чином, слідчим за результатами розгляду клопотання станом на момент звернення ОСОБА_2 , постанови не винесено, тому зі змісту скарги та доданих до неї документів не вбачається, що у проведенні будь-яких слідчих (розшукових) дій слідчим ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000008 за ч.1 ст.286 КК України, що давало б підстави в такому випадку оскаржувати рішення слідчого згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

Частиною 4 ст.304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином слідчий суддя вважає за необхідне відмовити адвокату ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , у відкритті провадження у скарзі на слідчого ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , оскільки відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на слідчого ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 - відмовити.

Копію ухвали разом із скаргою надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1