Провадження № 1-кс/185/2136/22
20 грудня 2022 року м.Павлоград
Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.
Старший слідчий подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, наполягала на його задоволенні.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Старшим слідчим у клопотанні зазначено, що арешт майна необхідно здійснити у зв`язку з забезпеченням подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні та з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
Виявлений 14 грудня 2022 року транспортний засіб під час проведення огляду було вилучено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобі при Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10.
Фактичним володільцем транспортного засобу є ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно ч.10,11 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі,в тому числі кошти та цінності,що знаходяться на банківських рахунках чина зберіганні у банках або інших фінансових установах,видаткові операції,цінні папери,майнові,корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді,суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно,якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.
Відповідно до приписів ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З огляду на вказані обставини, враховуючи позицію слідчого, який просить накласти арешт шляхом обмеження у праві розпорядження та користування майном, також те, що слідчим в клопотанні жодних підстав та мотивування щодо заборони або обмеження користування автомобілем відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, не зазначено, а також враховуючи принцип змагальності та диспозитивності відповідно до яких слідчий як сторона обвинувачення є вільним у використанні своїх прав та на свій розсуд використовує свої права, слідчий заборону на відчуження майна в клопотанні не просить, при цьому слідчий суддя зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав, розумним та співрозмірним буде накладення арешту на автомобіль - шляхом заборони на розпорядження.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципу верховенства права, положень ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованих Україною, враховуючи положення ч. 4 ст. 173 КПК України, щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.170,172,173,174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, підозрюваним, обвинуваченим, третіми особами, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали, та виконується негайно слідчим.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7