Справа № 215/6049/21
УХВАЛА

13 березня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000196 (обєднане) про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому , посилаючись на необхідність завершення судового розгляду справи , тяжкість і значну кількість корисливих злочинів, вчинених із застосуванням насильства, сувору міру покарання, враховуючи негативні характеризуючі дані і репутацію обвинуваченого, наявність судимостей та інших кримінальних проваджень, порушення умов застосованого раніше домашнього арешту, з метою недопущення настання ризиків ухилення від суду, впливу на недопитаних свідків з метою зміни ними наданих раніше показів, продовження злочинної діяльності

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, вказував на відсутність доказів винуватості і намір вступити до лав ЗСУ, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник також заперечував щодо клопотання прокурора .

Заслухавши сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, , переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 177 КПК).

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою та розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд виходить з такого.

Так ОСОБА_4 як і раніше обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в т.ч. тяжких і поєднаних із застосуванням насильства, які викликають значний суспільний інтерес і за які законом передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, щодо обвинуваченого раніше судом було застосовано менш суворий запобіжний захід - домашній арешт, таким чином він може ухилитися від явки до суду з метою уникнення від можливого суворого покарання. При цьому ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на цей час обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, не має постійного джерела доходів, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для існування.

Таким чином, на думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними на цей час, тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашнього арешту, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи сторони обвинуваченого і захисника є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час . Щодо посилання сторони захисту на відсутність доказів винуватості ОСОБА_4 , то вони підлягають вирішенню в нарадчій кімнаті саме після дослідження всіх наданих суду доказів. При цьому суд зазначає, що згідно до ст.616 КПК України дана категорія кримінального правопорушення не передбачає можливості скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби під час воєнного стану .

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту свідків і самого обвинуваченого, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно до положень ч.3 ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 11 травня 2023 року включно.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ