УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів - Подільський Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,
у кримінальному провадженні за №0002583 від 12.11.2022 року
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002583 від 12.11.2022 рокуза ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , з 2018 року почав спільно проживати з ОСОБА_7 , та її двома доньками від першого шлюбу, а саме малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньою донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

25.02.2020 вони вступили в шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився спільний син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

12.11.2022, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із малолітньою падчеркою ОСОБА_11 та малолітнім сином ОСОБА_10 направились до м. Києва.

Того ж дня, приблизно о 15.30 год., перебуваючи поруч адреси: АДРЕСА_3 , а саме знаходячись поблизу гаражного приміщення та покинутого вантажного транспортного засобу, з метою реалізації свого прямого злочинного наміру, який виник у ОСОБА_5 під час їх спільного проживання, у збоченій формі задоволення статевої пристрасті шляхом посягання на статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_11 , усвідомлюючи малолітній вік останньої, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст.ст. 1, 21 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ст.ст. 1, 2, 6, 7 ЗУ «Про захист суспільної моралі», ст.ст. 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст.9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, яка набула чинності 01.07.2006, ст.20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, ст.ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_11 не виповнилось чотирнадцять років, тобто малолітня особа необізнана щодо стосунків між статями, примушував її до орального проникнення та здійснював оральне проникнення свого статевого органу до ротової порожнини малолітньої ОСОБА_11 .

Даним діям ОСОБА_5 малолітня ОСОБА_11 , з урахуванням вікових та психологічних особливостей, не могла розуміти значення скоєних щодо неї дій і тому не могла чинити їм належний свідомий опір.

При цьому, під час та після орального проникнення до ротової порожнини малолітньої ОСОБА_11 , у нього не відбулася еяколяція, оскільки його злочинні дії були виявленні перехожими, які у подальшому його затримали.

Зазначеними діями, ОСОБА_5 передбачав можливість формування у малолітньої ОСОБА_11 неправильного розуміння змісту та ставлення до статевих відносин, відносин між статями, створюючи спотворений соціальний досвід, порушуючи нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток та статеву недоторканість останньої.

12.11.2022 року о 19.00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.11.2022 року о 16.38 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: відомостями отриманими під час прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення від 12.11.2022; показаннями свідка ОСОБА_7 , отриманими під час її допиту від 12.11.2022 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення; показаннями свідка ОСОБА_12 , отриманими під час її допиту від 12.11.2022 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення; відомостями отриманими під час проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 13.11.2022; показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , отриманими під час його допиту від 13.11.2022 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення; відомостями отриманими під час проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 13.11.2022; відомостями отриманими під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України та речовими доказами, вилученими під час особистого обшуку затриманої особи; відомостями отриманими під час огляду предмету від 13.11.202, а саме мобільного телефону; висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2022, видану Київською міською наркотичною клінічною лікарнею «Соціотерапія» та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України - вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу пов`язано з тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у розумінні ст.12 КК України, санкцією якої передбачено позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а також наявні ризики, передбачені ч.1ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати що підозрюваний при обранні іншого запобіжного заходу може здійснити наступні дії: переховуватиметься від органу досудового розслідування: враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, тобто перебуваючи на волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може вживати заходів щодо переховування від правоохоронних органів та суду, що негативно вплине на досудове розслідування; незаконно впливати на потерпілу і її законного представника, свідків у цьому кримінальному провадженні: оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який пов`язаний з домашнім насильством та вчинено відносно малолітньої, а тому перебуваючи на волі матиме можливість зустрічатися з ними поза межами кримінального процесуального судочинства, що дасть йому можливість незаконно впливати на них, у тому числі психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності. Окрім того, підозрюваний вчиняв домашнє насильство відносно своїх батьків та перебуває на обліку як кривдник, що свідчить про його агресивну поведінку; вчинити інше кримінальне правопорушення: оскільки ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, соціальної допомоги не отримує, що дає підстави вважати, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі майнового характеру, оскільки не має іншого джерела доходів окрім протиправної діяльності.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу:

У кримінальному проваджені містяться вагомі докази, які в повній мірі підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

За віком та станом здоров`я підозрюваний може знаходитись під вартою в установах тимчасового покарання слідчому ізоляторі.

Вказані ризики є вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з мотивів наведених в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання в повному обсязі. Так як вважає клопотання необґрунтованим, а усі заявлені ризики є необґрунтованими, оскільки його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, а тому просив застосувати домашній арешт.

Заслухавши прокурора та адвоката, пояснення підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002583 від 12.11.2022 рокуза підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

12.11.2022 року о 19.00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.11.2022 року о 16.38 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України - вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Зібрані у вказаному кримінальному провадженні матеріали, а саме: відомості отримані під час прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення від 12.11.2022; показаннями свідка ОСОБА_7 , отриманими під час її допиту від 12.11.2022 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення; показаннями свідка ОСОБА_12 , отриманими під час її допиту від 12.11.2022 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення; відомостями отриманими під час проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 13.11.2022; показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , отриманими під час його допиту від 13.11.2022 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення; відомостями отриманими під час проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 13.11.2022; відомостями отриманими під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України та речовими доказами, вилученими під час особистого обшуку затриманої особи; відомостями отриманими під час огляду предмету від 13.11.202, а саме мобільного телефону; висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2022, видану Київською міською наркотичною клінічною лікарнею «Соціотерапія».

Отже слідчий суддя враховуючи досліджені докази в сукупності, доходить до висновку, що оголошена підозра ОСОБА_5 за ч. 4 ст.152 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже дослідивши наявні докази та заслухавши сторін у справі, слідчий суддя зазначає, що йому не доведена наявність у ОСОБА_5 достатніх та стійких соціальних зв`язків, а наявність батьків у підозрюваного, з якими тривали час не проживає ці обставини не доводять. Слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора та слідчого, що є реальні ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі також може незаконно впливати на свідків, потерпілу, з метою уникнення від покарання.

Таким чином, слідчий суддя визнає, що серйозність висунутої щодо ОСОБА_5 підозри, суворість покарання, яке може бути призначено йому, є належним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя на цій початковій стадії розслідування. Крім того, є також і дуже високим ризик впливу на очевидців злочину, про що зазначалось вище. А у сукупності з тим, що відсутні будь-які дані про наявність можливих стримуючих факторів що впливали б на поведінку підозрюваного, з метою забезпечення гарантування його присутності під час подальшого провадження, приходжу до висновку, що саме на цій початковій стадії провадження інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не запобігнуть ризикам, доведеним прокурором.

Наведені обставини дають підстави однозначно зробити висновок про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя зазначає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим у зв`язку із вчиненням насильницького злочину відносно потерпілої. Застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів такі як: особисте зобов`язання, домашній арешт чи порука, - не зможуть запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, потерпілу, законного представника, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя наголошує, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, надзвичайно високу суспільну небезпеку інкримінованого діяння, а тому при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначає розміру застави щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого, задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.01.2023 року та утримувати в ДУ «Київський слідчий ізолятор» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 13).

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 19:00 год. 12.11.2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1