Справа №487/3943/17
Провадження №1-кп/487/67/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003461 від 09.09.18 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

представника

потерпілого - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ

23.07.16 в період часу з 19-00 до 20-00 год., більш точного часу в ході судового слідства не встановлено ОСОБА_8 , знаходячись по вул. Дачній, біля загальноосвітньої школи №18 в м.Миколаєві, між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 виник конфлікт.

В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 наніс не менше трьох ударів дерев`яною палицею, довжиною 80-90 см., в область лівої руки ОСОБА_9 .

В результаті нанесених ударів, в потерпілого утворилися тілесні ушкодження у вигляді саден лівої верхньої кінцівки, перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження.

Також, судом враховується судова практика щодо випадків змушеного судового розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого і виходить з наступного.

Сторона обвинувачення, на яку відповідно до положень ч.1 ст.92 КПК України покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, повинна забезпечити явку потерпілих, показання яких могло мати ключове значення при доказуванні винуватості обвинуваченого. Верховний Суд у своїх постановах від 2 квітня 2019 року (провадження № 51-5008км18), від 15 травня 2019 року (провадження № 51-8984км18) дійшов до висновків про те, що якщо суд першої інстанції вжив усіх можливих і необхідних заходів для повідомлення потерпілих та забезпечення їх явки та явки свідка до суду, однак через їх неодноразову неявку до суду був позбавлений можливості провести їх допит для встановлення обставин події та причетності обвинуваченого, то у суду першої інстанції були підстави для ухвалення рішення з урахуванням наданих сторонами доказів, які він мав можливість безпосередньо дослідити в судовому засіданні. Так, хоча суд дійсно повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їх прав і обов`язків, але це не означає, що саме на суд покладено безумовний обов`язок забезпечити участь потерпілих, показання яких є ключовим доказом обвинувачення, оскільки доказування вини особи, а отже надання відповідних доказів суду, за законом є обов`язком сторони обвинувачення.

Суд належним чином повідомляв потерпілого про дату, час і місце проведення судових засідань. Отже, потерпілий знав, що у місцевому суді здійснюється судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Європейський суд у справах людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці доходив висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року п. 27, «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року п.41). Вказане свідчить про відсутність зацікавленості у розгляді кримінального провадження потерпілого, який, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, жодного разу не з`являвся в судові засідання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ст. 49 КК України, (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули 5 років, у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення), відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

З моменту вчинення злочину 23.07.2016 року, минуло більше п`яти років.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано інформації про ухилення обвинуваченого від слідства, вчинення ним нових нетяжкого, тяжкого або особливо тяжкого злочину, а так само і відомостей про переривання чи зупинення строків, згідно ч. 2 ст.49 КК України.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останні не заперечували проти закриття провадження з відповідних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Суд приходить до висновку про те, що обвинувачений, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, тому питання щодо цього суд не має вирішувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Оскільки, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, а тому цивільний позов у кримінальному провадженні не вирішується і такий слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284-288, 369-372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0003461 від 25.07.16 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0003461 від 25.07.16 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - закрити.

Цивільний позов - залишити без розгляду.

Розяснити потерпілому та його представникам про їх право звернутись із позовом в цивільному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1