ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/481/23

Провадження № 1-кс/210/163/23

"27" січня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0000138 від 06 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючий на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0001386 від 15 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України встановлено, що особа, відомості про яку не підлягають розголошення, на території Металургійного району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у різних громадських місцях, щоденно і тривалий час незаконно збуває наркозалежним громадянам психотропні речовини «амфетамін», що знаходяться у незаконному обігу за ціною 250 гривень за одну трубочку психотропної речовини.

В провадженні СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 06 грудня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, по котрому проводиться досудове розслідування у складі слідчої групи СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи фізично осудною особою, своїми активними діями вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин за наступними фактичними обставинами встановленими під час проведення досудового розслідування, а саме: відповідно до положень ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» №62/95-ВР від 15 лютого 1995 року, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Так, ОСОБА_5 , діючи в порушення вказаних вимог Закону, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, діючи умисно, незаконно придбав у невстановленому місці, у невстановлений в ході досудового розслідування час, достатню кількість психотропної речовини метамфетамін, з метою подальшого його збуту.

Так, 24 січня 2023 року в період часу з 12 години 57 хвилин до 13 години 08 хвилин, співробітниками слідчого відділення та сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, були проведені негласні слідчі (розшукові) дії, а саме: контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки із застосуванням аудіо-, відеоконтролю, під час проведення яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 02 хвилин, перебуваючи в смузі зелених насаджень неподалік будинку №2 по вулиці Криворіжсталі, що в Металургійному районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у сфері обігу психотропних речовин, з корисливих мотивів, незаконно збув за 250 гривень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одну, запаяну з обох боків, пластикову коктейльну трубочку з полімерного матеріалу із вмістом речовини кристалічного походження, яка за своїми зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину метамфетамін.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-2986-НЗПРАП від 25 січня 2023 року, надана на експертизу речовина, масою 0,0457г, вилучена та упакована в спеціальний пакет WAR 1285773, містить метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну в наданій на експертизу речовині, становить 0,0353г, який включений до переліку психотропних речовин, обіг яких обмежено, таблиці №2 списку №2 «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, яку ОСОБА_5 незаконно збув.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за ознаками незаконного придбання та збуту психотропних речовин.

Слідство вважає, що в ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: протоколом затримання, протоколами оглядів, показаннями свідків, висновком експерта, матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваного ОСОБА_5 , на переконання слідства є те, що останній вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за ознаками незаконного придбання та збуту психотропних речовин, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якої передбачає виключно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що збільшує ризик втечі настільки, що в подальшому його неможливо буде відвернути, не взявши особу під варту. Слідство вважає, що підозрюваний достовірно розуміючи, що він в подальшому буде притягнутий до кримінальної відповідальності та розуміючи невідворотність у подальшому відбуття покарання у вигляді позбавлення волі може вчинити дії, пов`язані з переховуванням від органів досудового розслідування та/або суду й задля забезпечення стороною органу досудового розслідування виконання завдання кримінального провадження, покладені відповідно до ст.2 КПК України, - не можна легковажно довіритися ОСОБА_5 про його подальшу сумлінну поведінку та обіцянок про недопущення дій пов`язаних із переховуванням від органів досудового розслідування та/або суду. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді у розумні строки відповідно КПК України.

Обставинами, що підтверджують на переконання слідства наявність ризику незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні є те, що по даному кримінальному провадженню винуватість ОСОБА_5 підтверджується показами ряду свідків, на яких може впливати ОСОБА_5 . Так як, підозрюваний згідно наданого йому права може на будь-який стадії досудового розслідування ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, де зазначені анкетні дані свідків, що надає реальну змогу в подальшому впливати на останніх задля спотворення доказової бази відносно нього для уникнення в подальшому від відбуття покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення. Слідство також вважає, що окрім того, не застосувавши до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може прикласти зусиль до пошуку осіб, які залучені до кримінального провадження під захищеними анкетними даними та впливати на них, як на осіб, які мають беззаперечні покази відносно злочинної діяльності підозрюваного.

Обставинами, що на переконання органу досудового розслідування підтверджують наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 є те, що останній веде свою злочинну діяльність конспіративним шляхом, ретельно маскуючи свою незаконну діяльність, заради прибутку в формі грошових коштів, а відсутність офіційного працевлаштування та законних джерел доходу спонукатиме останнього до продовження злочинної діяльності. Крім того, ОСОБА_5 маючи чисельну кількість участь в проведенні слідчих дій (не менше дев`яти разів) по кримінальним правопорушенням передбачених ст.309 КК України, де в нього або біля нього вилучались заборонені речовини, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, що безумовно характеризує ОСОБА_5 , як особу, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування не встановлено наявності у підозрюваного ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, не надходили ніякі заяви та клопотання, щодо ствердження таких обставин стороною захисту. Щодо наявності факту працевлаштування або навчання, стороною захисту на даний час ніяк не підтверджено, маючи при цьому право передбачене у ч.3 ст.42 КПК України. Щодо свого стану здоров`я не скаржився. Утриманців не має. Даних про обмеження законних прав сторони захисту, в наданні таких доказів, в ході досудового розслідування встановлено не було. Досить сумнівний є той факт, що відсутній будь-який заробіток та працевлаштування підозрюваного, що означає про відсутність грошових коштів для витрачення на особисті життєві потреби, що підтверджує той факт, що саме від збуту психотропних речовин, підозрюваний отримував свій неофіційний заробіток, окрім того, ця ознака вказує на те, що не обравши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваний схильний для продовження своєї злочинної діяльність та схильний до вчинення іншого кримінального правопорушення задля отримання свого неофіційного заробітку, для вирішення своїх життєвих потреб, котрий як зазначено вище, полягає у збуті психотропних речовин.

Крім того, враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , а також беручи до уваги наявність вищевказаних ризиків, у слідства є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити максимальний розмір застави, передбачений ч.5 ст.182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням на останнього конкретних обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо проти клопотання слідчого заперечували, посилались на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у зв`язку із чим просили у задоволенні клопотання слідчого відмовити повністю, у зв`язку із чим подали відповідні письмові заперечення, а у випадку, якщо слідчий суддя прийде до переконання про обґрунтованість підозри, просили врахувати особу підозрюваного, його характеризуючи дані, та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, на підтвердження чого надали відповідні копії документів.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин, за вчинення котрого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 04 до 08 років, офіційно не працює, таким чином, не має офіційних засобів для існування, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, раніше не судимий, однак, знаходячись на волі, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, не має міцних соціальних зв`язків, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства, а у подальшому і від суду. Також зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000138 від 06 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено вищевикладені обставини, викладені в мотивувальній частині клопотання слідчого.

25 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

24 січня 2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що підозра ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року №4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слідчий суддя враховує ст.9 ч.5 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод №ETS 005 від 04 листопада 1950 року, ратифікована 17 липня 1997 року, набрала чинності 11 вересня 1997 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції, - пропорційності та забезпечення рівності інтересів - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вирішуючи дане питання суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення підозрюваного на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Згідно витягу з кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 06 грудня 2022 року, розпочате досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченого ст.307 ч.1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення підтверджується наданими до клопотання доказами.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора про наявність такого ризику, як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де проживає разом зі своєю матір`ю, має позитивні характеризуючі дані. Також у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідний ризик буде повністю нівельовано.

Крім того, прокурором та слідчим у судовому засіданні не обґрунтовано та не доведено, ризик незаконно впливати на свідків, експертів, а саме яким чином підозрюваний може впливати на них, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим під час розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, враховуючи його особу та характеризуючи дані.

Отже, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ст.194 ч.5 КПК України, зокрема, прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час, не спілкуватися зі свідками, експертами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному, не пов`язаний з триманням під вартою, - домашній арешт у нічний час доби.

Положеннями ст.181 ч.ч.1, 2 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яким обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, має постійне місце проживання, на даний час не працює, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, недоведеність прокурором необхідності застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Тому, підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час; не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 24 березня 2023 року включно, зобов`язавши підозрюваного не залишати житло з 22:00 години по 06:00 годину, у робочі, вихідні та святкові дні, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд вважає, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а лише посилання на тяжкість злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0000138 від 06 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , строком до 24 березня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 24 березня 2023 року включно, зобов`язавши підозрюваного не залишати житло з 22:00 години по 06:00 годину, у робочі, вихідні та святкові дні, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ст.181 ч.5 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в провадженні котрого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 негайно з-під варти в залі суду.

Строк дії ухвали до 24 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1