Справа № 755/3897/17
У Х В А Л А

14.03.2023 Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2016 року за № 0017750 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

у провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження, в ході якого прокурором було заявлено клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та про оголошення обвинуваченого в розшук із зупиненням провадження, у зв`язку з таким розшуком, яке умотивоване тим, що наявні передумови, визначені ст. 189, 335 КПК України, для здійснення таких дій, так як обвинувачений, у цей період, ухиляється від суду, обов`язки регламентовані ст. 42 наведеного Кодексу не виконує.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушеного прокурором у зверненні питання, проаналізувавши матеріали самого судового провадження, приходить до наступного.

Щодо надання дозволу на затримання, то клопотання прокурора умотивоване тим, що обвинувачений тривалий час не з`являється за місцем проживання, а достовірне місце перебування є невідомим, обов`язки визначені ст. 42 КПК України останній не виконує, на судові виклики до суду не прибуває.

Ухвалами суду до обвинуваченого було застосовано примусовий привід, але явку останнього до суду забезпечено не було так як за вказаною у акті адресою він, на цей час, не перебуває.

Згідно ст. 188 КПК прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути, зокрема, подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини , тобто, що є наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

У даному випадку, на думку суду, враховуючи вищенаведені обставини та норми кримінального процесуального законодавства, які регламентують порядок вирішення питання про дозвіл на затримання з метою приводу, це клопотання подано у відповідності до положень ч. 2 ст. 188 КПК України, у зв`язку з наявністю передумов вказаних у пункті 1 даної частини статті цього Кодексу.

При цьому, у справі наявні документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 КПК України обставини, як і обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

За таких передумов, Суд вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 того ж Кодексу свідчать про достатність підстав вважати, що, у даному кримінальному провадженні, наявні обставини зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 зазначеного Кодексу, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні пред`явленого кримінального правопорушення, а ризики регламентовані ч. 1 ст. 177 цього Кодексу є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання в частині надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

В частині клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого в розшук та зупинення провадження, то Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 335 КПК у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, […] суд зупиняє судове провадження […] до його розшуку, […]. Розшук обвинуваченого, […], оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Також Суд зазначає, що кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення розшуку, тож з метою визначення вказаного поняття, слід звернутися до Академічного тлумачного словника Української мови, де вказано, що розшук (юр.) - це система слідчих та оперативних заходів щодо виявлення злочинця, який зник і т. ін.

Таким чином, аналіз положень КПК України в сукупності із зазначеним визначенням поняття "розшук" дає підстави зробити висновок, що розшук - це система слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на виявлення зниклої особи, що власне і має місце в цій справі, що, як наслідок, указує на слушність потреби оголошення особи в розшук у порядку ст. 335 КПК.

Установлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для розгляду кримінального провадження в розумні строки. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Як указувалося судом вище, аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що розшук є комплексом слідчих, оперативно-розшукових, розшукових, інформаційно-довідкових, сигнальних та інших заходів, які здійснюються правоохоронними органами в місцях можливого перебування розшукуваних осіб. У свою чергу, міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави-ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних органів запитуваних країн з використанням в т.ч., при наявності підстав, можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Ураховуючи вищевикладене, Суд уважає, що існують достатні підстави для оголошення обвинуваченого в розшук, у зв`язку з чим провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 188-190, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреси: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оголосити у розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, вказати адресу прокурора ОСОБА_3 - АДРЕСА_3, тел.: НОМЕР_1 .

Судове провадження - зупинити.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу обвинуваченого до суду; 2-1) добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Організацію виконання ухвали доручити Дніпровському УП ГУ НП у м. Києві та прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

С у д д я ОСОБА_6