Справа №463/8457/22
Провадження №1-кс/463/2064/23
У Х В А Л А

25 квітня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 , як власник майна, звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2022 року, а саме на: транспортний засіб DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричеп SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_2 , які належать заявнику на праві приватної власності.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2022 року задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, про арешт майна, накладено арешт на належні йому транспортний засіб та напівпричіп.

Зазначає, що він є приватним підприємцем та надає транспортні послуги. Його господарська діяльність є єдиним джерелом прибутку. Крім того, вказує, що дані транспортні засоби жодного доказового значення у вказаному кримінальному провадженні не мають, тому просить клопотання задовільнити.

Заявник подав до суду заяву в якій просить проводити судовий розгляд даного клопотання в його відсутності, просить таке задовільнити.

Детектив подав до суду заяву в якій просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Відповідно до ст.174 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши та перевіривши матеріали клопотання про арешт майна, матеріали клопотання про накладення арешту на майно (справа №463/8457/22, провадження №1-кс/463/6783/22) прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.11.2022 про накладення арешту на вказане в даному клопотанні майно, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Відділом детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000005 від 22.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, про арешт майна.

При цьому, постановою слідчого від 15.12.2022 вказані вище автомобіль та напівпричіп визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладаючи арешт на вище перелічене майно слідчий суддя виходив з того, що таке відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою унеможливлення втрати речових доказів, вибуття з майна з власності та нанесенню можливих збитків третім особам, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування було накладено арешт.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також при розгляді даної заяви слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З огляду на це, цілком очевидним є те, що арешт на транспортний засіб транспортний засіб DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричеп SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_2 , навіть якщо для цього детективом були б наведені правові підстави, не забезпечить «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту інтересів осіб у даному кримінальному провадженні, оскільки у разі його накладення позбавлення права володіння, користування та розпорядження майном, аж ніяк не співвідносяться із потребою у забезпеченні збереження речових доказів, які фактично такими не являються, та відомості про які можуть бути зафіксовані у відповідних процесуальних документах (без застосування будь-яких обмежень прав власника), тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 237, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.11.2022, а саме на:

1) транспортний засіб DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

2) напівпричеп SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Слідчий суддя ОСОБА_1