Номер провадження: 11-сс/813/52/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в рамках кримінального провадження № 0000812 від 21.11.2022, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

встановила:

Зазначеною ухвалою клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000812 від 21.11.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_8 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 19.01.2023.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає ухвалу суду необґрунтованою та невмотивованою.

В підтвердження свої доводів зазначає, що стороною обвинувачення додано до клопотання багато процесуальних документів які свідчать про проведення слідчих дій, однак жодний документ прямо або опосередковано не вказує саме на невідворотну вину підозрюваного.

Так, ОСОБА_8 раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, не має поганих характеристик.

Крім того, зазначає, що відсутні докази того, що підозрюваний залишив місце ДТП, як і докази вини в ДТП підозрюваного, із чого вбачається необґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування.

Узагальнюючи свої вимоги, захисник-адвокат ОСОБА_7 зазначає, що вбачається факт того, що до раніше не судимої особи, прямих доказів вини якої не встановлено жодним речовим доказом або свідком, на підставі необґрунтованої підозри застосували найтяжчий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також позбавили можливості внести заставу, обмеживши право на свободу та піклування про своїх дітей.

Вказує, що розмір застави повинен був бути визначений обов`язково в розмірі мінімально передбаченим п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2022 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній інстанції:

- захисник-адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

- прокурор вважає апеляційну скаргу захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 безпідставною.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження 22.11.2022 о 23:00 год., у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

22.11.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Підозра ОСОБА_8 підтверджена матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2022, схемою до нього та фототаблицею; випискою ЄО-2364 від 21.11.2022; результатами алкотестеру приладу Drager- 1.32 ‰; протоколом обшуку автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , протоколом огляду велосипеда «Салют», речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Відповідно до оголошеної підозри що 21.11.2022 о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_8 грубо порушив пункти: 1.5.; 2.3. (б); 2.9 а); п.12.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, за наступних обставин.

На думку органу досудового розслідування, в зазначений день та час водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у темний час доби, здійснював рух по зволоженому чистому асфальтному дорожньому покриттю вулиці Козацька в селі Петрівка Болградського району Одеської області, на якій організований дорожній рух у двох напрямках, по одній смузі для руху у кожному напрямку, без наявності дорожньої розмітки.

Під час руху на проїзній частині вказаної вулиці збоку будинку №100 у напрямку будинку №102 , вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкував, діючи з необережності, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан свого здоров`я та свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого на ділянці проїзної частини навпроти будинку №100 вказаної вулиці, проявляючи злочинну самовпевненість, продовжив рух, внаслідок чого не впорався з керуванням свого автомобіля, втратив контроль над його керуванням і допустив виїзд керованого ним автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межі проїзної частини на ліве узбіччя за ходом руху, де скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 , який рухався по узбіччю у зустрічному напрямку. Водій ОСОБА_8 , після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зник з місця пригоди у невідомому напрямку та в подальшому його місцеперебування було встановлено в ході оперативно-розшукових заходів.

В результаті дорожньо-транспортної події, велосипедист ОСОБА_11 26.06.1986 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження від яких загинув при госпіталізації до медичного закладу.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі особи, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком від п`яти до десяти років, став можливим внаслідок нехтування підозрюваним загальноприйнятих людських норм і правил поведінки, охоронюваних законом, та передусім, внаслідок перебування в момент скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, офіційно не одружений, раніше не судимий, не працюючий, що свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України , яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та є підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

А також обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим. При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину та те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який призвів до тяжких наслідків у вигляді загибелі особи, при цьому підозрюваний ОСОБА_8 зник з місця пригоди у невідомому напрямку та в подальшому його місцеперебування було встановлено в ході оперативно-розшукових заходів, що свідчить про суспільно-небезпечний характер такого злочину наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи факт того, що підозрюваному стануть відомі анкетні дані потерпілих та свідків, так як вони проживають в одному населеному пункті (с. Петрівка Болградського райлну Одеської області) які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду наявне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_8 на потерпілих та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що існують ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та незаконного впливу підозрюваним на потерпілих та свідків.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про можливість звільнення підозрюваного з-під варти є безпідставними. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому оголошено про підозру ОСОБА_8 , дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно обраний такий запобіжний захід.

Що стосується доводів захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо відсутні доказів вини підозрюваного в ДТП, то на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Щодо доводів захисника-адвоката ОСОБА_7 про те, що підозрюваного ОСОБА_8 позбавили можливості внести заставу та необхідності обов`язковості визначення розміру застави, слід зазначити, що відповідно до положення п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Колегія судді зазначає, що у даному випадку призначення альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, є правом суду, а не обов`язком.

Інші доводи захисника в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у кримінальному провадження доказами у їх сукупності.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вмотивовано відмовив підозрюваному у застосуванню альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 407 ч. 3 п. 1; 422 КПК колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .