УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000001 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва 25.11.2022 р. надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000001 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що детективами Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території міста Києва та Київської області здійснюється незаконна діяльність з організації та проведення азартних ігор.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 21.11.2022 в ході проведення огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 16 системних блоків персональних комп`ютерів.

Постановою старшого детектива Підрозділу (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 22.11.2022 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000001 від 11.11.2022 16 системних блоків.

Враховуючи вищевикладене, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, вказані вимоги не виконані.

В клопотанні поставлено питання про арешт майна, з метою забезпечення збереження як речового доказу.

Проте, прокурором не надано доказів, хто є власником майна, яке було вилучено 21.11.2022 р. в в ході проведення огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на яке прокурор, просить накласти арешт.

Крім того, в клопотанні прокурором не обґрунтовано, за якими саме ознаками це майно є речовими доказами, а також не обґрунтовано на підтвердження яких фактів та обставин воно слугуватиме речовим доказом, з огляду на предмет розслідування, передбачений ч 1 ст. 203-2 КК України.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя встановивши невідповідність поданого прокурором клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до висновку про необхідність повернення вказаного клопотання прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 171, 172, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000001 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України - повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5 ОСОБА_6