Справа №155/1376/21
Провадження №1-кп/155/46/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Горохів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000094 від 03 липня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Мар`янівка Горохівського району Волинської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, несудимого, на утриманні якого особи не перебувають,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 338 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03 липня 2021 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись на території залізничної станції «Горохів», яка розташована в селищі Мар`янівка, по вулиці Привокзальній, 4 Луцького району Волинської області, безпричинно, діючи умисно, з хуліганських спонукань, керуючись мотивом явної неповаги до установлених норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок в громадському місці в частині забезпечення спокійних умов відпочинку людей в неробочий час, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, з особливою зухвалістю, яка виразилася у прагненні самоутвердитися, почав виражатися нецензурними словами, безпричинно стукав в двері службового приміщення станції, в результаті чого пошкодив двері та запірну скобу на дверях та перевернув лавки.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, продовжував голосно висловлюватися нецензурною лайкою, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у порушенні спокою громадян, ОСОБА_4 своїми діями порушив право на спокій та відпочинок в нічний час осіб, які прийшли на гучні вигуки та намагалися припинити його протиправні дії, на що ОСОБА_4 не реагував.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, не звертаючи уваги на зауваження інших осіб, продовжував голосно висловлюватись нецензурною лайкою, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у тимчасовому порушенні нормальної діяльності установи, а саме залізничної станції «Горохів», що розташована в селищі Мар`янівка по вулиці Привокзальній, 4 Луцького району Волинської області, оскільки чергова по вокзалу ОСОБА_6 покинула свій пост та припиняла протиправні дії ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 03 липня 2021 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись на території залізничної станції «Горохів», яка розташована в смт. Мар`янівка, по вул. Привокзальній, 4 Луцького району Волинської області, в ході вчинення хуліганських дій, виявив Державний Прапор України стяг із двох рівновеликих горизонтально розташованих смуг синього і жовтого кольорів, який був офіційно встановлений на приміщенні станції «Горохів». У подальшому на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на публічну наругу над Державним Прапором України шляхом грубого, образливого ставлення до Державного символу України, та інші дії, спрямовані на приниження Державного Прапору України, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, демонструючи своє зневажливе ставлення до Державного Прапора України, який згідно з ст. 20 Конституції України є Державним символом України, маючи за мету приниження тих цінностей, до яких інші члени суспільства ставляться з повагою, з особливою зухвалістю зламав флагшток, який був закріплений на бетонній колоні приміщення вокзалу, до якого кріпився Державний Прапор України, після чого зірвав з флагштока прапор, пошкодив його, шляхом розриву, та кинувши на землю, став на нього взуттям, чим фактично вчинив наругу над державним символом, після чого залишив місце події.

Таким чином, своїми умисним діями, що виразились у вчиненні публічної наруги над Державним Прапором України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 338 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково. При цьому зазначив, що дійсно в цей день перебував на вокзалі в селищі Мар`янівка, пішов за допомогою до чергової вокзалу, так як загубив ключі від автомобіля. Підійшов, постукав у двері, які були зачинені. Через двері попросив про допомогу, однак йому відмовили. Спілкувався через зачинені двері. Коли назвав своє прізвище, на нього почали кричати та ображати його, а також батька. Після цього він вибив ногою двері та перекинув лавки. Двері вибив для того, щоб нашкодити працівникам станції. Коли сунув лавки, побачив прапора, який погано висів, зокрема, був нахилений. Хотів його поправити, ставши на перекинуту лавку. Однак флагшток зламався. Прапор пошкоджений не був. Після того він поклав прапор на вікно та пішов до свого автомобіля. Почувши крики на станції, повернувся назад. ОСОБА_7 допоміг йому знайти ключі від автомобіля і сказав, щоб він вибачився за свої дії, оскільки він вчинив неправильно. Він вибачився перед ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та запропонував їм згладити свою вину за вчинену ним шкоду, зокрема, за вибиті двері та перекинуті лавки. На станції також були присутні ОСОБА_7 , його дівчина, а згодом і сестра. Перебуваючи на станції він нікого не ображав, оскільки прийшов туди з хорошими намірами. Зазначив, що його вини в нарузі над прапором не має і він до цього не причетний. В подальшому почепив на станції новий прапор, так як його було звинувачено в тому, що саме він його пошкодив. Також на нього було вчинено тиск зі сторони представників Правого сектору та учасників АТО.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, винність ОСОБА_4 в інкримінованих йому органами досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 338 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні та показами свідків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вночі 03 липня 2021 року вона чергувала на станції «Горохів». Орієнтовно в 03 годині 30 хвилин почула, що хтось сильно стукає у двері та висловлюється нецензурною лайкою, вимагає відкрити двері. Вона відмовилася відкрити двері, оскільки стороннім людям вхід заборонений. Ця особа продовжила висловлюватись нецензурною лайкою в її адресу. Від удару ногою в двері відлетіли замки, проте двері повністю не відкрились. ОСОБА_6 зателефонувала до своєї напарниці, яка чергувала на наступному посту та до свого сина. Коли прийшов син, вона відкрила двері та побачила, що на підлозі лежить Державний Прапор України, а дві лавки були перекинуті. Державний прапор України, який купила начальник станції у 2019 році, попередньо був розміщений на будівлі станції, на колоні. Вона підняла прапор і поставила у куток. Дерев`яний держак був зламаний на дві половини, тканина прапора була надірвана, на ній був слід від взуття. Син вийшов з`ясувати, хто міг це зробити та зустрів ОСОБА_4 . Коли вона підійшла до ОСОБА_4 , той був неадекватний: почав кричати, говорити, що вб`є її. Син його притримав, а ОСОБА_6 пішла назад у приміщення станції і більше на вулицю не виходила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що в ніч з 02 на 03 липня 2021 року була на чергуванні. О 03 годині 30 хвилин подзвонила чергова та попросила її прийти, оскільки хтось стукає в двері і вона боїться. В той час, коли дзвонила чергова, вона почула скрегіт металу. Закривши пост, на велосипеді поїхала на станцію. Коли під`їхала, на пероні станції стояли ОСОБА_6 та її син ОСОБА_11 . На плитці лежав Державний Прапор України. ОСОБА_12 пішов з`ясувати, хто це скоїв. ОСОБА_6 підняла прапор та поставила його збоку, в куточку. В цей час в кінці перону вийшов ОСОБА_12 і хлопець з голим торсом. Як згодом з`ясувалось ОСОБА_13 . Останній з нецензурною лайкою накинувся на ОСОБА_6 , питав, чому вона не відчинила йому двері, намагався битися з останньою. ОСОБА_6 запитала, навіщо він зірвав прапор, на що той відповів, що все пам`ятає, запитав, як може загладити вину. ОСОБА_6 попросила повісити прапор на місце, той погодився. ОСОБА_14 заспокоївся та кудись пішов. Згодом підійшла сестра ОСОБА_15 і вони разом з ОСОБА_12 пішли шукати ОСОБА_16 . Коли всі троє повернулись, ОСОБА_17 попросив вибачення в ОСОБА_18 , питав, як може згладити вину, погодився прикріпити прапор на місце. Свідок ствердила, що прапор купила начальник станції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , показав, що вночі 03 липня 2021 року до нього подзвонила мати ОСОБА_18 та попросила прийти до неї на роботу, бо до неї хтось вламується. Коли він прийшов на станцію, там нікого не було. Помітив перекинуті лавки та Державний Прапор України, який лежав перед дверима. До нього вийшла мати, ОСОБА_18 , яка йому розповіла, що хтось поперекидав лавки, ломився у двері. Він пішов вздовж перону, зупинився біля стовпа з освітленням та побачив силует. Цей силует рухався в його сторону. Він посвітив ліхтарем та впізнав ОСОБА_16 . Коли вийшла мати, ОСОБА_14 , побачивши її, почав висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Згодом на велосипеді під`їхала ОСОБА_10 . Як з`ясувалось, ОСОБА_14 загубив ключі від автомобіля. Коли ОСОБА_14 пішов, він разом з матір`ю повернулись на станцію. Він поставив на місце перекинуті лавки, а мати поставила в кут прапор. Тоді ОСОБА_19 ще раз вийшов на перон, де попередньо зустрів ОСОБА_17 , та побачив ОСОБА_20 , сестру ОСОБА_15 , яка їхала на велосипеді. Він з матір`ю розповів останній, що трапилось. В цей час до них підійшов ОСОБА_14 і попросив його допомогти знайти ключі. Після того, як ключі знайшлись, ОСОБА_12 та ОСОБА_21 запропонували ОСОБА_22 вибачитись перед ОСОБА_23 , на що останній погодився. Вони підійшли до станції, вийшла ОСОБА_24 та його мати ОСОБА_25 вибачився перед матір`ю за скоєне, запропонував солодке, сказав, що купить новий прапор. Як обвинувачений дістав прапора, останній не пояснив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показала, що вона разом з сім`єю проживає в приміщенні на станції «Горохів». Вночі 03 липня 2021 року через прочинене у кімнаті вікно вона почула несамовитий шум, глухі звуки, наче хтось гупає у двері, висловлювання нецензурною лайкою та вимогу відчинити двері. Щоб з`ясувати, що відбувається, вона відчинила вікно повністю, нахилилась та покликала свого сина. Побачила особу чоловічої статі, роздягнутого до пояса. Чоловік підсунув лавку до колони, вискочила на неї та зірвала прапор, зламавши держак. Опісля стукнув прапором по колоні, кинув під ноги та пішов. Чоловік перебував в неадекватному стані. Вона попросила ОСОБА_27 , свого сина, щоб глянув хто це. Син впізнав у ньому ОСОБА_28 . Вона подзвонила до чергової ОСОБА_18 та порадила викликати поліцію, однак, остання відмовилась. Потім підійшов ОСОБА_12 , син чергової, за ним під`їхала на велосипеді ОСОБА_29 . Ствердила, що ОСОБА_14 просив вибачення за скоєне. Пізніше прапор повісили на місце, хто це зробив, вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав, що вночі 03 липня 2021 року почув незвичний шум стукіт по чомусь, крики. Його покликала мати, він пішов до її кімнати та виглянув через відкрите вікно. Побачив чоловіка з напівголим торсом і впізнав у ньому ОСОБА_31 , який нецензурно висловлювався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 ствердив, що 03 липня 2021 року спав у себе в кімнаті, вікно було напіввідчинене. Прокинувся від характерного звуку почув три удари чимось дерев`яним. Підійшовши до вікна, визирнув та побачив лавку, яка стояла біля колони та ОСОБА_31 , в руках якого був держак з прапором. ОСОБА_14 був з напівголим торсом. Останній трішки постояв, кинув прапор на землю, пройшовся по ньому та пішов геть.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 показала, що в цю ніч до неї подзвонила ОСОБА_34 , колишня дівчина ОСОБА_17 , і сказала, що вони посварились і що ОСОБА_17 на вокзалі загубив ключі до автомобіля. Після цього вона велосипедом приїхала на вокзал. Ствердила, що на вокзалі прапора не було, лавки стояли на місці, а двері були закриті. Біля входу у вокзал вона зустріла свого знайомого ОСОБА_35 і його маму, які попросили, щоб вона забрала брата. Їй сказали, що ОСОБА_17 поперевертав лавки та щось зробив з дверима. Прапора вона не бачила. Любомир в цей час перебував з ОСОБА_36 в автомобілі. Підійшовши до них, вона запитала, що сталося. Любомир сказав, що загубив ключі від автомобіля і пішов на вокзал, щоб взяти ліхтар і їх пошукати. Однак там на нього насварили. Згодом вона знову разом з ОСОБА_17 пішли на вокзал. Разом з ОСОБА_35 вони пішли шукати ключі від автомобіля. Знайшовши ключі, вона сказала брату, щоб він вибачився перед мамою ОСОБА_35 . Останній вибачався за те, що дуже сильно стукав в двері, оскільки був на емоціях після сварки з дівчиною. Після цього всі розійшлися.

Крім показів свідків, винність ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 338 України, об`єктивно підтверджується письмовими доказами у кримінальному провадженні:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 03 липня 2021 року та 13 липня 2021 року зареєстровано кримінальне провадження №0000094 з приводу вчинення ОСОБА_4 хуліганства та публічної наруги над Державним Прапором України;

заявою ОСОБА_6 від 03 липня 2021 року, в якій остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_16 за вчинення ним неправомірних дій на станції «Горохів»;

постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 15 липня 2021 року відповідно до якої кримінальне провадження №0000094 від 03 липня 2021 року та кримінальне провадження №0000147 від 13 липня 2021 року об`єднане в одне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР під №0000094;

протоколом огляду місцевості від 03 липня 2021 року з ілюстративними таблицями відповідно до якого проведено огляд території залізничної станції «Горохів», а також службового приміщення даної станції, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де зафіксовані пошкодження дверей в службове приміщення, а також пошкодження та забруднення прапора;

протоколом огляду предмету від 03 липня 2021 року з ілюстративними таблицями, відповідно до якого оглянуто Державний Прапор України з дерев`яним флагштоком з наявними пошкодженнями (розрив тканини прапора, розламування палиці на дві частини) та забрудненнями;

постановою про залучення до матеріалів кримінального провадження предметів та визнання їх речовими доказами від 03 липня 2021 року відповідно до якої Державний Прапор України та дерев`яну палицю визнано речовим доказом та залучено до матеріалів кримінального провадження;

протоколом огляду фотознімків від 15 липня 2021 року з додатками, наданих свідком ОСОБА_6 , відповідно до якого оглянуто фотознімки на яких зображено загальний вигляд обстановки на залізничній станції «Горохів» після вчинення хуліганських дій та наруги над Державним прапором України, зокрема, пошкоджений прапор зі зламаним флагштоком та перекинуті лавки;

постановою про залучення до матеріалів кримінального провадження предметів та визнання їх речовими доказами від 15 липня 2021 року відповідно до якої три фотознімки на 3-х аркушах паперу формату А-4 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2021 року з диском із записом проведення слідчого експерименту в ході якого свідок ОСОБА_6 розказала та показала, як відбувалися події в ніч на 03 липня 2021 року на залізничній станції «Горохів», в ході яких ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії та публічну наругу над Державним Прапором України;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2021 року з диском із записом проведення слідчого експерименту в ході якого свідок ОСОБА_32 розказав та показав, як відбувалися події в ніч на 03 липня 2021 року на залізничній станції «Горохів», в ході яких ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії та публічну наругу над Державним Прапором України;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2021 року з диском із записом проведення слідчого експерименту в ході якого свідок ОСОБА_30 розказав та показав, як відбувалися події в ніч на 03 липня 2021 року на залізничній станції «Горохів», в ході яких ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії та публічну наругу над Державним Прапором України;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2021 року з диском із записом проведення слідчого експерименту в ході якого свідок ОСОБА_10 розказала та показала, як відбувалися події в ніч на 03 липня 2021 року на залізничній станції «Горохів», в ході яких ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії та публічну наругу над Державним Прапором України;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2021 року з диском із записом проведення слідчого експерименту в ході якого свідок ОСОБА_26 розказала та показала, як відбувалися події в ніч на 03 липня 2021 року на залізничній станції «Горохів», в ході яких ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії та публічну наругу над Державним Прапором України;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2021 року з диском із записом проведення слідчого експерименту в ході якого свідок ОСОБА_19 розказав та показав, як відбувалися події в ніч на 03 липня 2021 року на залізничній станції «Горохів», в ході яких ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії та публічну наругу над Державним Прапором України.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 338 КК України.

Поряд з цим, захисник ОСОБА_5 ставить під сумнів допустимість як доказу протоколів проведення слідчих експериментів від 26 липня 2021 року з долученими оптичними дисками з результатами відеофіксації даних слідчих дій, які досліджено в судовому засіданні. Захисник стверджує, що відповідно до норм КПК України слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події. Натомість слідчі експерименти зводилися виключно до проголошення свідками показів з метою їх процесуального закріплення. Відтак, проведення даних слідчих експериментів належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Як вбачається із змісту протоколів проведення слідчих експериментів від 26 липня 2021 року, дані слідчі дії проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, наданих свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , у присутності двох понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 . Дані свідки добровільно погодилися на пропозицію показати та розказати на місці про події, які відбувалися 03 липня 2021 року в селищі Мар`янівка на залізничній станції «Горохів» в ході яких ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії та наругу на Державним Прапором України. Проведення даних слідчих експериментів зафіксовано на відеозаписах, диски з якими долучені до протоколів. Зокрема, свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_32 чітко розказали та показали за яких обставин відбувались вказані події, які саме хуліганські дії вчиняв обвинувачений, а також яким чином останнім була вчинена наруга над Державним Прапором України. Зокрема, показали вікна своєї квартири, вигляд із вікон (проглядається прапор, який висить на колоні), місце, де стояла лавка та місце, куди обвинувачений кинув прапор. Свідок ОСОБА_32 показав, як обвинувачений стояв лицем до станції, як кинув прапор за спину та пройшовся по ньому. Всім свідкам роз`яснено права згідно з ст. 66, 67 КПК України, про що свідчить їхній підпис в протоколах. Протоколи від 26 липня 2021 підписані понятими та свідками без зауважень. Стороною захисту перед судом не ставилось питання про отримання внаслідок слідчого експерименту перекручених чи неправдивих відомостей.

Отже, суд вважає безпідставним твердження захисника про недопустимість як доказу вищевказаних протоколів і вважає, що слідчі експерименти проведені без істотних порушень, які б мало наслідком недопустимість вказаних протоколів.

Судом не покладено в основу вироку досліджені в судовому засіданні протокол огляду відеозапису від 16 липня 2021 року, а також диск із записом відео під назвою «Наруга над українським стягом» зі сторінки 12 Каналу на відеохостингу «YouTube», оскільки такий відеозапис не є доказом в розумінні КПК України і не може бути використаний як належний доказ, тобто як такий, що здатний своїм змістом встановлювати факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, пояснення ОСОБА_4 не можуть братись судом до уваги з огляду на п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, норму ст. 23 КПК України, яка визначає, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, перше речення ч. 4 ст. 95 КПК України, яка передбачає, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо відсутності в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто наявність у діях обвинуваченого усіх юридичних ознак кримінального правопорушення, визначеного в диспозиції ч. 1 ст. 338 КК України.

Наруга над державними символами злочин, передбачений статтею 338 КК України, що полягає у публічній нарузі над державними символами.

Об`єктом злочину є авторитет держави Україна, який підривається в разі посягання на один із державних символів України: Державний Прапор України, Державний Герб України або Державний Гімн України.

Предметом злочину є державний символ України або іншої держави.

Об`єктивна сторона злочину полягає в нарузі над державним символом, тобто в таких діях, як знищення чи пошкодження прапора або герба, шаржування герба чи гімну тощо. При цьому злочин має місце, якщо вказані дії спрямовані на публіку.

Суб`єкт злочину будь-яка осудна особа, якій виповнилося шістнадцять років.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у виді прямого умислу. Особа усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміє, що вони порушують порядок використання державних символів України, принижують їх авторитет, і бажає вчинити саме такі дії.

Факультативними ознаками суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України, можуть виступати мотив (явної неповаги до України та явної неповаги до суспільства) та мета (підривання авторитету держави та приниження тих цінностей, до яких інші члени суспільства ставляться з повагою).

Мотиви і мета не є обов`язковими ознаками, отже, на кваліфікацію не впливають.

Слід зазначити, що під наругою розуміють грубе, образливе ставлення, дії, спрямовані на приниження тих цінностей, до яких інші члени суспільства ставляться з повагою, в тому числі і зривання прапора, його знищення або пошкодження, та вчинення інших дій, в яких виявляється зневажливе ставлення особи до державного символу. Публічний характер дій означає, що вони можуть бути вчинені як відкрито, так і таємно, але за умови, що згодом стануть очевидними для невизначеного кола осіб. Місце вчинення злочину на кваліфікацію не впливає. Для кваліфікації не має значення, є публічна наруга над державним символом виявом негативного ставлення до самого символу чи до їх носія (держави). Злочин вважається закінченим з моменту вчинення будь-якої дії, пов`язаної з наругою над державним символом.

Діяння у вигляді публічної наруги над державними символами України відноситься до злочинів із формальним складом. Характерною ознакою прямого умислу щодо формальних злочинів є бажання вчинення злочинного діяння.

Вказані обставини кримінального правопорушення в своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_4 умисно вчинив публічну наругу над Державним Прапором України, з мотиву явної неповаги до суспільства та з метою приниження тих цінностей, до яких інші члени суспільства ставляться з повагою.

При цьому, суд визнає неспроможним посилання захисника на відсутність публічності, оскільки злочин вчинено на залізничній станції щодо державного символу, про що стало відомо широкому колу осіб та викликало особливий суспільний резонанс.

Водночас суд зазначає, що для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 338 КК України державний символ може бути як приватною власністю будь-якої особи, так і власністю держави. При цьому для кваліфікації діяння за цією нормою неважливо, чи був державний символ офіційно закріплений у тому чи іншому місці. Тому посилання захисника на той факт, що прапор був куплений начальником станції за власний кошт та не був офіційно закріплений у даному місці, а будівля залізничної станції «Горохів» не перебуває на балансі Регіональної філії «Львівська залізниця» є необґрунтованими.

Невизнання обвинуваченим своєї провини в пред`явленому йому обвинуваченні суд розцінює як обрану обвинуваченим позицію свого захисту, побудовану на тому, що він намагався поправити прапор, оскільки той висів не рівно. Проте, така позиція спростована у ході допиту свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_32 та дослідження матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, що відноситься до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів.

Обставин, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, не судимий, вину визнав частково (в умисному вчиненні публічної наруги над Державним Прапором України вини не визнав), має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, схильний до зловживання алкогольних напоїв та порушень громадського порядку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, є студентом Луцького національного технічного університету, однак з 01 вересня 2021 року заняття не відвідує, не працює та не має стабільного заробітку, не одружений, також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався. Водночас суд бере до уваги інші конкретні обставини справи, зокрема, поведінку обвинуваченого в суді, яка свідчить про відсутність критичного ставлення до скоєного.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді арешту в межах санкцій статей кримінального закону, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 296 КК України та за ч. 1 ст. 338 КК України, та неможливим обрати відносно нього інший вид покарання.

Остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, таке покарання буде законним та справедливим, необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 100, 368, 370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 338 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці;

за ч. 1 ст. 338 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання у виді арешту ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Речові докази: Державний Прапор України та дерев`яну палицю (флагшток), які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області передати власнику залізничній станції «Горохів»;

CD-R диск із записом відеосюжету з відеохостингу «You Tube», який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

три фотознімки на 3-ох аркушах паперу формату А-4, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1