Код суду 233 Справа № 233/1063/23
Вирок

Іменем України

13 квітня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008від 06 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)22 квітня 2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.309КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнений 31 травня 2022 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту від 07 березня 2023 року затвердженого прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 :

ОСОБА_5 - на початку жовтня 2022 року, у денний час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, проходячи повз лісосмугу біля ставка в с. Довга Балка Краматорського району Донецької області, виявив на ґрунті гранату типу Ф-1 з запалом типу УЗРГМ. Переконавшись, що виявлений предмет є бойовим припасом у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що виявлений ним предмет є бойовим припасом, придбання, зберігання і носіння якого без відповідного дозволу є незаконним, ОСОБА_5 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12 жовтня 1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного та виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогiчними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матерiалiв, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, підняв з ґрунту гранату типу Ф-1 з запалом типу УЗРГМ та розібравши її на місці поклав в розібраному стані до наружних кишень своєї куртки, щоб перенести до місця свого мешкання, тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У вказаний день та час, ОСОБА_5 , діючи незаконно, умисно, переніс в кишенях своєї куртки придбану при вищевикладених обставинах гранату типу Ф-1 з запалом типу УЗРГМ до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_5 сховав зазначені предмети на другій полиці шафи у кімнаті буд. АДРЕСА_2 , тим самим став незаконно, умисно зберігати бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.

06 січня 2023 року в період часу з 16 години 45 хвилини по 17 годину 30 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кімнати в шафі на другій полиці було виявлено та вилучено: споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин промислового виготовлення; модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42.

Споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ у конструктивному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, який ОСОБА_5 , умисно, незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

07 березня 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_5 , який повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, виявив щире каяття - зобов`язався надавати під час судового розгляду показання, що викривають його протиправні дії та розповісти про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним, незаконним придбанням, носінням та зберіганням бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, вказаною угодою сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та відповідно до ст.75КК України, сторонами, узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України є тяжким злочином..

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 - раніше притягався до кримінальної відповідальності, має адресу реєстрації та місце мешкання, характеризується - посередньо, за сімейним станом - розлучений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні - немає, офіційно не працевлаштований, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та відповідно до ст.75КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 07 березня 2023 року про визнання винуватості, укладеною між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-23/986-ВТХ від 24 січня 2023 року у розмірі 1887 гривень 80 копійок.

Питання про речові докази не потребує вирішення у зв`язку із їх знищенням на підставі наданого суду стороною обвинувачення Акту про знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №29 від 19.01.2023 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовано, клопотання від прокурора, з цього приводу - не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.

Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості укладену 07 березня 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки.

На підставі ст.75КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів та проведення судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1