Справа № 629/5614/21
Провадження № 1-кп/632/38/22
ОКРЕМА ДУМКА СУДДІ ОСОБА_1
28 листопада 2022 р.
Вказана думка складена за першої можливості після належного відновлення електропостачання будівлі суду.
Стосовно заміни запобіжного заходу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 листопада 2022 року (повний текст ухвали складений 17 листопада 2021 року).
Вважаю, що вказана ухвала постановлена судом за формальних ознак без деталізованого вивчення конкретної ситуації відносно обвинувачених, а обраний запобіжний захід як найсуворіший з наявних в законодавстві обраний без підтвердження наявності ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, зазначені у відповідних клопотаннях прокурора.
Слід зазначити, що зазначені прокурором у своєму клопотанні ризики, передбачені пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, на мою думку, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання 14.11.2022 року, оскільки наведені прокурором докази на підтвердження вказаних ризиків не мали під собою належного обгрунтування.
З моменту зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.03.2022 року вказані особи жодного разу не допустили пропуск судових засідань, призначених по справі, навіть у тому разі, коли всім іншим учасникам провадження було зрозуміло, що судове засідання по справі не відбудеться, зокрема, на початку листопада 2022 року, коли відбулося заміна учасника колегії суддів через вибуття діючого у складі колегії суддів судді. Також не було наведено жодного належного доказу того, що ОСОБА_2 або ОСОБА_3 самостійно або через третіх осіб намагалися прямо або опосередковано впливати на потерпілого ОСОБА_4 або свідків по кримінальному провадженню. В цій частині вказаний ризик існував та існує дотепер опосередковано.
Крім цього, на волі залишаються два інші обвинувачені в даному кримінальному провадженні, та які мають такі ж самі можливості впливати на потерпілого та свідків, однак щодо них запобіжний захід з цієї підстави не змінюється, а продовжується інший, який не пов`язаний з обмеженням особистої свободи.
Таким чином, вказані ризики не знайшли не тільки свого підтвердження під час розгляду клопотання про заміну ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14.11.2022 року запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою без права внесення залогу.
Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особи обвинувачуються, що передбачено пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, то вказаний ризик колегія суддів обумовила врученням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підозри за ч.2 ст.296 КК України, що є достатнім для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що кореспондується з прямими вимогами процесуального закону, передбаченого у пункті 3 частини другої статті 183 КПК України, тобто саме вручення підозри обумовило таке прийняте рішення колегією суддів.
Не погоджуючись в цій частині з думкою колегії суддів зазначаю, що слід чітко виокремлювати вручення підозри особі та вчинення іншого кримінального правопорушення як ризик для заміни запобіжного заходу у порядку п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Поєднувати вказані процесуальні дії шляхом поглинання врученням підозри наявності відповідного ризику не можна, оскільки це протирічить засадам кримінального судочинства.
Зазначені обставини у стороннього спостерігача повинні викликати відповідні сумніви щодо того, що обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були активними учасниками хуліганських дій, що ставить відповідні підозри вказаним особам за ч.2 ст.296 КК України у розряд підозр, які повинні бути доведені до подання обвинувального акту до суду як доказ того, що орган досудового розслідування дійсно має належні докази участі вказаних осіб у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.
При цьому суддя одночасно відкидає і позицію ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , озвучені у судовому засіданні 14.11.2022 року щодо скасування даної підозри у порядку контролю за судовим розглядом відповідним слідчим суддею в найближчому майбутньому, оскільки така позиція вказаних осіб грунтується на припущеннях, що є неприпустим під час судового розгляду, зокрема, під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу.
Позицію ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 щодо того, що існують два різні кримінальні провадження, які не пов`язані між собою, також не можна вважати обгрунтованою, оскільки в іншому разі будь-яке скоєння кримінального правопорушення-злочину обвинуваченим під час дії щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням особистої волі, можна було б трактувати саме таким способом як не пов`язане з кримінальним провадженням, яке слухається, що не відповідає вимогам статті 183 КПК України.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що клопотання прокурора відносно заміни запобіжного заходу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належно обгрутованим в частині застосування до вказаних осіб найсуворішого запобіжного заходу, оскільки не були надані конкретні факти, які б доводили, що стверджувані ризики переважали над принципом поваги до особистої свободи, у зв`язку з чим у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити у повному обсязі.
Суддя ОСОБА_7