Справа №760/2071/22 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/374/2023 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0002978 від 27.10.2021 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , до 20 лютого 2023 року 14:30 включно.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження дії такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій він просить ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року змінити в частині продовження запобіжного заходу, обравши в якості запобіжного заходу особисте зобов`язання або інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи вимоги зазначає, що продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевищило всі розумні терміни. Суд мав би застосувати до обвинуваченого інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Відсутність обґрунтованої підозри та тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , що значно перевищує 12-місячний термін є свавільним та незаконним.

Разом з тим, в судовому засіданні було досліджено відеозапис та протокол слідчих експериментів та надано пояснення обвинуваченого. З досліджених доказів вбачається, що обвинувачений припинив крадіжку після викриття, а крадіжка не є тяжким злочином.

Сторона захисту вказує, що прокурор до клопотання не було долучив жодних доказів, які б свідчили про існування ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Правовими приписами ч.3 ст.331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України які, у відповідності до положень ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання.

За даних обставин усвідомлюючи суворість покарання, яка йому загрожує, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Крім того, ОСОБА_9 ніде не працює, офіційного джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а тому на думку колегії, цілком обґрунтованим є ризик того, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

Наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

На даний час в провадженні суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 . Пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а питання щодо доведення або не доведення винуватості у їх вчиненні не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції, зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час судового розгляду, в ході якого докази досліджуються, а оцінка їм може бути надана в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставною для скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року, якою продовжено обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 лютого 2023 року до 14:30 включно - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді