У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000646, відомості про яке 21.11.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в:
на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали означеного клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у якому він просить слідчого суддю накласти арешт на сорок поліетиленових пакетів типу «зіп» (на застібку), в середині яких невідома гранульована речовина, темно-коричневого кольору, які було поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR 1382072.
Внесене клопотання обґрунтовує таким. Органом досудового розслідування встановлено, що 20.11.2022 до ВП №1 Ужгородського РУП надійшло повідомлення від ДПС України про те, що під час прикордонного контролю на КПП Тиса в громадянина Лівії, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який слідував на виїзд з України, в особистих речах виявлено сорок салафанових пакунків із наявною пресованою речовиною в гранулах зовні схожа на насвай, яка можливо є наркотичною.
21 листопада 2022 року дані відомості було внесено до Сдиного реєстру досудових розслідувань за №0000646 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.309 КК України.
20 листопада 2022 року в ході проведення огляду місця події за адресою Ужгородський район, село Соломоново, а саме - на території КПП «Тиса» було виявлено та в подальшому вилучено: сорок поліетиленових пакетів типу «зіп» (на застібку), в середині яких невідома гранульована речовина, темно-коричневого кольору які було поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR1382072.
21 листопада 2022 року постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні сорок поліетиленових пакетів типу «зіп» (на застібку), в середині яких невідома гранульована речовина, темно-коричневого кольору які було поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR1382072, визнано речовим доказом.
Зважаючи на те, що майно, поміщене до спеціального пакету НПУ №WAR1382072, було об`єктом кримінальних протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч.1 ст.2 КПК України.
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, однак подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглянути за його відсутності. У зв`язку із скороченими термінами розгляду даної категорії клопотань та відсутністю перешкод розгляду клопотання у відсутності власника, слідчий суддя розглядає таке у відсутності сторін.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заявленого клопотання по суті, слідчий суддя встановив таке.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000646 від 21.11.2022 підтверджено, що сектором дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у межах вищевказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Також зі змісту згаданого витягу вбачається, що внесення відомостей про вчинення кримінальне правопорушення зумовлене тим, що20.11.2022 до ВП №1 Ужгородського РУП надійшло повідомлення від ДПС України про те що під час прикордонного контролю на КПП «Тиса» в громадянина Лівії, який слідував на виїзд з України в особистих речах виявлено сорок салафанових пакунків із наявною пресованою речовиною в гранулах, зовні схожою на насвай, яка можливо є наркотичною. Вказане органом досудового розслідування попередньо кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з рапортом помічника чергового відділу поліції №1 Ужгородсього РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 20.11.2022 о 21:17 надійшло повідомлення про те, що на КПП «Тиса» у речах пасажира рейсового автобусу «Чернівці-Прага» громадянина Лівії, який їхав на виїзд з України виявлено 40 поліетиленових пакетиків з пресованими гранулами зеленого кольору, схожими на наркотичну речовину.

Повідомленням №940 від 20.11.2022 підтверджується факт виявлення працівниками 94 прикордонного загону сорока салафанових пакунків з пресованими гранулами зеленого кольору, які були приховані в особистих речах громадянина Лівії ZARN WAJEN OMRAN EMHIMMID.

20.11.2022 слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в ході проведення огляду місця події за адресою Ужгородський район, село Соломоново, на території КПП «Тиса» вказане майно, а саме - сорок поліетиленових пакетів типу «зіп» (на застібку), в середині яких невідома гранульована речовина, темно-коричневого кольору, було поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR1382072 та вилучено.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області сорок поліетиленових пакетів типу «зіп» (на застібку), в середині яких невідома гранульована речовина, темно-коричневого кольору, було визнано речовими доказами.

Станом на момент вирішення питання про накладення арешту на відповідні предмети відомості про те, що вміст гранульованої речовини, вилученої в ході огляду від 20.11.2022, проведеного за адресою Ужгородський район, село Соломоново, на території КПП «Тиса» відсутні.

Виходячи з наявності підстав для накладення арешту, прокурор звернувся з відповідним клопотанням.
Вирішуючи подане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя виходив з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абзац перший частини 3 статті 170 КПК України).

Таким чином, накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів допускається без повідомлення певній особі про підозру та може накладатися на майно будь-якої фізичної.

Згідно з частиною 1 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За правилами частини 2 цитованої норми у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На переконання слідчого судді, клопотання слідчого наведеним вимогам процесуального закону відповідає.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що перелік обставин, персоніфікованих статтею 91 КПК України, підлягає встановленню в межах досудового розслідування безвідносно до обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення, що забезпечує дотримання принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України та який покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого обов`язок всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження.

За правилами ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчий суддя зауважує, що до локального предмета доказування при арешті майна з метою збереження речових доказів відносяться: наявність достатніх даних, що вказують на можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна (фактична підстава); внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; відповідність майна критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, а саме: майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, являє собою гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення; належність майна будь-якій фізичній або юридичній особі; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (умови арешту майна).
У вимірі обставин клопотання слідчий суддя бере до уваги предметом досудового розслідування є кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобі, психотропних речових, їх аналогів або прекурсорів. Досліджувана в межах кримінального провадження подія є наслідком дій уповноважених працівників ДПС України, які виявили у речах пасажира рейсового автобусу «Чернівці-Прага» громадянина Лівії, який їхав на виїзд з України 40 поліетиленових пакетиків з пресованими гранулами зеленого кольору. Наведені обставини зумовили підозру, що гранульована речовина може бути наркотичною. За таких обставин слідчий суддя констатує, що предмети, про накладення арешту на які просить прокурор, є елементами слідової картини розслідуваного кримінального правопорушення та відповідають критеріям речових доказів, встановленим ст.98 КПК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що, зважаючи на те, що сорок поліетиленових пакетів типу «зіп» (на застібку), в середині яких невідома гранульована речовина, темно-коричневого кольору, які було поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR 1382072 були об`єктом кримінальних протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч.1 ст.2 КПК України.
На переконання слідчого судді, вилучена гранульована речовина залежно від установлення того факту, чи являється вона наркотичною, може вказувати на причетність особи до скоєння правопорушення. Як наслідок, вказані обставини зумовлюють необхідність накладення арешту з метою запобігання приховуванню та знищенню вилученого майна.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.
Підсумовуючи викладене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про арешт майна.
Керуючись статтями 22, 170-174 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити повністю.
Накласти арешт на сорок поліетиленових пакетів типу «зіп» (на застібку), в середині яких невідома гранульована речовина, темно-коричневого кольору, які було поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR 1382072.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8