Справа №534/1392/22
Провадження №1-кп/534/230/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2022 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у кримінальному провадженні №0000464 від 01.09.2022,
- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 259 КК України,
в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 наполягала на застосуванні стосовно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру. Також прохала застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати мобільний телефон, належний ОСОБА_4 в дохід держави, оскільки телефон був знаряддям кримінального правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 не заперечували. Одночасно ОСОБА_4 вину у вчинення кримінального правопорушення визнав повністю, обставини викладенні в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього підтвердив повністю та надав суду покази. Разом з тим, захисник ОСОБА_5 прохав суд не застосовувати спеціальну конфіскацію мотивувавши це тим, що застосування спеціальної конфіскації є правом, а не обов`язком суду і телефон як знаряддя вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 завчасно не придбавався.
З`ясувавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
01.09.2022 близько 14 год. 16 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зі свого мобільного телефону марки «Meizu M8c» абонентський номер НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок на стаціонарний номер органу державної влади, а саме виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області +80 та в ході розмови, достовірно знаючи що поширена ним інформація є неправдивою, повідомив про підготовку вибуху будівлі виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 24.

У судовому засіданні були досліджені докази, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась і не піддавалась сумніву, котрі підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння. Зокрема: протокол огляду речей від 01.09.2022, за змістом якого оглядався мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8c», чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_2 IMEI 2 НОМЕР_3 , з сiм картою мобільного оператора «Vodafone» №. НОМЕР_1 ; ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.09.2022 про надання доступу до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, протокол огляду тимчасового доступу до речей і документів від 25.10.2022 та доданий до нього DVD диск.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.259 КК України, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади.

Висновком судового-психіатричного експерта №370 встановлено, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді психічного шизофренопобідного розладу органічного пошкодження і страждав ним під час інкримінованих йому дій. Наявне у підекспертного хронічне психічне захворювання позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_4 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. На даний час перед слідством та судом постати не може. ОСОБА_4 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. ОСОБА_4 на даний час не виявляє ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії у зв`язку з чим лікування з цього приводу не потребує.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

При цьому, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, згідно із довідкою КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» перебуває на лікуванні у лікаря-психіатра. На лікуванні у лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я», застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, примусових заходів медичного характеру стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, примусового лікування до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового лікування, примусової госпіталізації або у зв`язку із встановленням карантину допускаються виключно з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно із ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Частиною 2 ст.94 КПК України визначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Щодо заявленого прокурором клопотання про застосування спеціальної конфіскації, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі: ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Частиною 1 ст.96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, інститут спеціальної конфіскації з метою вилучення у правопорушників знарядь та засобів, спеціально виготовлених (створених) для скоєння кримінальних правопорушень. Разом з цим, в даному випадку, у зв`язку з встановленням неосудності ОСОБА_4 як на момент вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду справи у суді, спеціальна конфіскація мобільного телефону не сприятиме меті, закладеній законотворцем, з огляду на що, суд з урахуванням дискреційних повноважень вважає за можливе не здійснювати спеціальну конфіскацію, а мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8c», чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_2 IMEI 2 НОМЕР_3 , з сiм картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 як йому належні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.09.2022 підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 369-372, 512, 513 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.09.2022 на мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8c», чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_2 IMEI 2 НОМЕР_3 , з сiм картою мобільного оператора «Vodafone» №. НОМЕР_1 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8c», чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_2 IMEI 2 НОМЕР_3 , з сiм картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 , як йому належний.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її оголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні о 13 год. 00 хв. 07 листопада 2022 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області.