УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 461/1739/22

провадження № 51-3115ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 квітня 2022 року й ухвалу Львівського апеляційного суду від 5 липня 2022 року щодо нього,

встановив:

За вироком Галицького районного суду м. Львова від 7 квітня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рудниця Піщанського району Вінницької області, зареєстрованого в тому ж населеному пункті ( АДРЕСА_1 ), жителя АДРЕСА_2 ), непрацевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз - за вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу,

засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі статей 71, 72 КК ОСОБА_1 до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки

1 місяць.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 5 липня 2022 року зазначений вирок залишив без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він

у не встановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, придбав два згортки із кристалічною речовиною білого кольору - метадоном, які заховав у масло, і почав їх зберігати для власного вживання без мети збуту за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 ).

20 лютого 2022 року близько 13:00 ОСОБА_1 , перебуваючи в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на

вул. Городоцькій, 20 у м. Львові, з метою отримання вищевказаного наркотичного засобу для власного вживання в умовах установи виконання покарань попросив ОСОБА_2 передати йому продукти харчування, зокрема і масло, яке зберігається в морозильній камері за місцем його проживання.

ОСОБА_2 21 лютого 2022 року близько 14:20, перебуваючи в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», не усвідомлюючи про наявність у нього заборонених речовин, намагався передати ОСОБА_1 продукти харчування, побутові речі та масло, у якому працівники установи виявили два згортки з метадоном, що належить до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,6129 г.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити кримінальне провадження. Вважає постановлені щодо нього судові рішення передчасними, незаконними й необґрунтованими.

Зокрема, зазначає, що він і його захисник не були присутні під час проголошення вироку та постановлення ухвали, чим порушено його право, гарантоване ст. 59 Конституції України. Також скаржиться на те, що йому не роз`яснили суті спрощеного провадження щодо кримінальних проступків. Зауважує, що висновок експерта Львівського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру від

23 березня 2022 року № СЕ-19/114-22/3170-НЗПРАП було складено раніше ніж вручено йому повідомлення про підозру, тобто по суті засуджений заперечує допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування. Стверджує, що примусово зізнався у вчиненні кримінального проступку.

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Приписами ч. 1 ст. 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК, кваліфікація його дій, призначене йому покарання в касаційній скарзі не оспорюються та не заперечуються.

Разом із тим доводи засудженого ОСОБА_1 про незаконність вироку місцевого суду з підстав того, що йому не роз`яснили суті спрощеного провадження, а справу в суді першої й апеляційної інстанції розглянули без нього та захисника, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 чи ст. 381 КПК, визнається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення.

Вказана вимога є однією з гарантій дотримання прав обвинуваченого, передбачених, зокрема, у ст. 42 КПК, та спрямована на ефективну реалізацію таких прав під час здійснення судового провадження.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, судовий розгляд обвинувального акта щодо ОСОБА_1 здійснено в порядку спрощеного провадження, за правилами статей 381, 382 КПК.

За змістом ст. 381 КПК після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа (ч. 3 ст. 381 КПК).

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності,

а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, у якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК).

Як слідує зі змісту оскаржуваного вироку, засудженому у присутності його захисника було роз`яснено зміст установлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Засуджений ОСОБА_1 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Не заперечував проти проведення розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні також і захисник, який підписав про це відповідну заяву датовану 1 квітня 2022 року, і жодних заперечень чи зауважень стосовно встановлення фактичних обставин справи у них не було.

З урахуванням вищезазначеного суд розглянув обвинувальний акт щодо

ОСОБА_1 у спрощеному провадженні відповідно до вимог кримінального процесуального закону, кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 309 КК як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Вирок суду першої інстанції відповідає приписам статей 370, 374, 381, 382 КПК.

Призначене ОСОБА_1 покарання, на думку колегії суддів касаційного суду, повною мірою узгоджується з вимогами статей 50, 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Апеляційний суд під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку ретельно перевірив усі посилання й доводи, викладені засудженим в апеляційній скарзі, і вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши аргументи та підстави для прийняття такого рішення. При цьому істотних порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону під час ухвалення вироку апеляційний суд не встановив,

а стосовно доводів засудженого, викладених в апеляції, які аналогічні доводам

у касаційній скарзі, навів відповідні мотиви їх необґрунтованості.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням норм кримінального процесуального закону, в межах вимог апеляційної скарги. Ухвала апеляційного суду відповідає приписам статей 370, 419 КПК, оскільки наведені засудженим доводи належним чином перевірено, на них надано змістовні відповіді, а також наведено докладні мотиви постановленого рішення.

Посилання засудженого на те, що суд апеляційної інстанції, розглянувши справу без його участі, порушив гарантовані йому ст. 59 Конституцією України права, є необґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 404 КПК обвинувачений підлягає обов`язковому виклику

в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також

у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

В ухвалі апеляційного суду зазначено, що засуджений не заявляв до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю, а тому суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам вищевказаної статті.

Таким чином, переконливих аргументів, які б свідчили про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження в касаційній скарзі не наведено та Судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого та вважає, що відповідно до

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною засудженого

ОСОБА_1 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 квітня 2022 року

й ухвалу Львівського апеляційного суду від 5 липня 2022 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5