печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

представника власника майна: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000172 від 05.05.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту майно, тимчасово вилучене у період з 08.05.2022 року до 06.06.2022 року під час огляду на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.05.2022 року, а саме: вантажний автомобіль марки «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 , що зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , та який перебував у користуванні громадянина Республіки Польща ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_4 та ключі від замка запалювання; транспортний засіб - причіп, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , власником якого згідно свідоцтва серії НОМЕР_4 є ОСОБА_4 , що зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , та який перебував у користуванні громадянина Республіки Польща ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; майно, яке знаходилося у причепі, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , згідно переліку, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 05.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2022 року на міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці ДМС України на в`їзд в Україну прибув вантажний автомобіль марки «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням громадянина Республіки Польща ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ).

Для митного оформлення товару останній подав завідомо підроблені товаро-супровідні документи у виді міжнародної товарно-супровідної накладної (CMR) та декларації про визнання вантажу у виді одягу, павербанків, кабелів, продуктів харчування, камер, планшетів та телефонів марки Xiaomi «гуманітарною допомогою», у яких зазначено різних отримувачів: благодійні організації «Львів Волонтер» (Charity organization «Lviv Volontjor») з місцем розвантаження буд. 153 а по вул. Зеленій у м. Львові та «Братів синів Ізраїлю» з місцем розвантаження за адресою: вул. Довженка, 12, м. Львів.

У період з 08.05.2022 до 06.06.2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.05.2022 року, органом досудового розслідування проведено огляд причіпа, реєстраційний номер RP2536P, який перебував на території МПП «Яворів» Львівської митниці ДМС України, за адресою: вул. Михайла Вербицького, 54, смт. Краковець Яворівського району Львівської області, під час якого виявлено та вилучено напівпричеп, реєстраційний номер RP2536P, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_7 , а також товари згідно переліку, які знаходилися в ньому. Задекларованих в якості гуманітарної допомоги продуктів харчування оглядом транспортного засобу не виявлено.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що благодійна організація «Братів синів Ізраїлю» за адресою її реєстрації не знаходиться, її представникам невідомі обставини придбання та перевезення товару через митний кордон України, водію транспортного засобу Malogoski Arkadiusz Marek ( ОСОБА_6 ) на час заповнення товаро-супровідних документів також не було відомо про характеристики вантажу, його справжніх відправників і одержувачів.

06.06.2022 року дізнавачем СД Яворівського РВП ГУНП у Львівській області транспортні засоби та вантаж (товари згідно переліку) визнано речовими доказами, а 07.06.2022 року та 08.06.2022 року слідчим суддею Яворівського районного суду Львівської області на вказане майно накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року скасовано арешт майна (транспортних засобів та товару) за клопотанням представника компаній-нерезидентів AGILLES JETTENDERS GMBH (щодо товару) та PUSZ EWA HENRYKA (щодо транспортних засобів).

Сторона обвинувачення зазначає, що відправником переміщуваного товару (електротовари та аксесуари, а також одяг, загальною вагою 13002,2 кг) є компанія-нерезидент UNITRADE EXPRESS INC (6 Merry Lane, US NJ 07936 East Hanover), а отримувачем ? ТОВ ГАДЖЕТ МОБАЙЛ (вул. Городоцька, 160, м. Львів, 79041).

Таким чином, власником та отримувачем вказаного майна, є ТОВ ГАДЖЕТ МОБАЙЛ, яке вказано в одержаних стороною обвинувачення в порядку міжнародного співробітництва митних деклараціях Європейського Союзу.

Згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 на причіп, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , право власності на нього зареєстровано за компанією-нерезидентом PUSZ EWA HENRYKA, яка знаходиться за адресою: 37-700 PRZEMYSL, JULIUSZA SLOWACKIEGO 34A/43.

Власником вантажного автомобілю марки «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , згідно свідоцтва серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , що зареєстровано за адресою: 37-700 PRZEMYSL, JULIUSZA SLOWACKIEGO 34A/43.

Отже, з метою збереження речових доказів та використання їх при проведенні подальшого досудового розслідування, враховуючи, що вилучені в ході обшуків транспортні засоби та товари містять відомості, які можуть бути використані для доведення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання прокурор не з`явилась, про день, час, місце розгляду заяви повідомлена належним чином, в минулому судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а також письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі. Обґрунтовуючи заперечення представник власника майна вказує, що AGILLIS JETTENDERS GMBH та ОСОБА_4 є законними власниками вилученого майна. Представником власника товару (AGILIS JETTENDERS GMBH ), відповідно до наданої довіреності, - водієм компанії перевізника Malogoski Arkadiusz Marek до митного контролю та оформлення подано міжнародну товарно-транспортну накладну CMR, відповідно до якої відправником є AGILIS JETTENDERS GMBH, а отримувачем Lviv Volontjor, а також декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, у якій зазначається, що отримувачем гуманітарної допомоги є Благодійна організація «БРАТИ СИНІВ ІЗНАЇЛЮ». З метою ввезення вантажу гуманітарної допомоги на митну територію України та подальшої передачі для цілей ЗСУ, AGILIS JETTENDERS GMBH, як власник вантажу гуманітарної допомоги, звернулося 27.04.2022 року з листом до Благодійного фонду «Львів Волонтер». У листі AGILIS JETTENDERS GMBH зазначило, що у зв`язку із війною підприємство отримало в якості дарунку вантаж (цивільного, невійськового призначення) загальною вагою 13 тон для подальшої передачі в якості гуманітарної допомоги громадським організаціям, зареєстрованим в Україні. У відповідь на вказаний лист Благодійний фонд «Львів Волонтер» повідомив AGILIS JETTENDERS GMBH, що він попередньо готовий для отримання вказаного вантажу та вказав реквізити для оформлення дарчої, а також адресу, на яку потрібно доставити автомобіль. 27.04.2022 року між AGILIS JETTENDERS GMBH та Благодійним фондом «Львів Волонтер» було укладено договір дарування. Отримавши таку відповідь та підписаний Благодійним фондом «Львів Волонтер» договір дарування, AGILIS JETTENDERS GMBH було сформовано вантаж до відправлення та підготовлено товаросупровідні документи, серед яких CMR, у якій відправником вказали себе - AGILIS JETTENDERS GMBH, а отримувачем Lviv Volontjor. Після чого, 28.04.2022 року AGILIS JETTENDERS GMBH скерував ще одного листа до Благодійного фонду «Львів Волонтер» у якому зазначив, що автомобіль з вантажем вже виїхав з ЄС за наданою адресою. Доставка вантажу буде здійснена в першій половині травня 2022 року. Однак, 29.04.2022 року AGILIS JETTENDERS GMBH отримав листа від Благодійного фонду «Львів Волонтер», у якому було зазначено, що Благодійний фонд відмовляється від вказаного вантажу, зважаючи на його асортимент, вагу та кількість, а також враховуючи наявну у них інфраструктуру. Отримавши даний лист AGILIS JETTENDERS GMBH почав шукати іншого отримувача гуманітарної допомоги і попередньо обговоривши, 29.04.2022 року скерував Благодійній організації «БРАТИ СИНІВ ІЗРАЇЛЮ» листа, у якому зазначив, що у зв`язку із війною підприємство AGILIS JETTENDERS GMBH отримано в якості дарунку вантаж (цивільного, невійськового призначення) загальною вагою 13 тон для подальшої передачі в якості гуманітарної допомоги громадським організаціям, зареєстрованим в Україні. Початково вказаний вантаж планувався для передачі громадській організації в Львові, яка через відсутність вільних площ та зважаючи на асортимент товару відмовилась від його отримання. З метою завершення відповідної операції та допомоги особам, що її потребують, просить надати згоду на скерування (дарування) вищевказаного вантажу. На цей лист Благодійна організація «БРАТИ СИНІВ ІЗРАЇЛЮ» відповіла AGILIS JETTENDERS GMBH листом від 29.04.2022 року, що у них є можливість прийняти в дарунок вантаж та надала необхідні контакти для завершення операції, а також підписаний договір. У відповідь AGILIS JETTENDERS GMBH повідомив Благодійну організацію «БРАТИ СИНІВ ІЗРАЇЛЮ» листом від 02.05.2022 року, що відповідна гуманітарна допомога буде доставлена на адресу Благодійної організації «БРАТИ СИНІВ ІЗРАЇЛЮ» автомобілем з р/н НОМЕР_8 (водій MALOGOSKI ARKADIUSZ MAREK) впродовж першого тижня травня місяця. Також, 02.05.2022 року Благодійна організація «БРАТИ СИНІВ ІЗРАЇЛЮ» підготовила листа, вказавши отримувача Всім кого стосується, зазначивши у ньому прохання допомоги та сприяння у транспортуванні гуманітарної допомоги громадянам України, які постраждали внаслідок війни та забезпечити пропуск через митний кордон до Львова автомобіля з вантажем гуманітарної допомоги. Відповідно до ухвали Яворівського районного суду у Львівській області від 07.05.2022 у справі № 944/1497/22 у кримінальному провадженні № 0000172 в термін з 08.05.2022 року по 06.06.2022 року проведено огляд причепа реєстраційний номер НОМЕР_9 , що знаходився на території митного поста «Яворів» Львівської митниці, у якому і знаходився вантаж гуманітарної допомоги. Під час вказаного огляду, було виявлено та вилучено товари, які належать AGILIS JETTENDERS GMBH, та знаходилися у вказаному причепі. У зв`язку з тривалим зберіганням вантажу гуманітарної допомоги на митниці, 13.05.2022 року Благодійна організація «БРАТИ СИНІВ ІЗРАЇЛЮ» скерувала AGILIS JETTENDERS GMBH ще одного листа, у якому повідомила, що не отримала гуманітарну допомогу і вже не має можливості її отримати через велику завантаженість, отже, змушена відмовитися від її отримання, а тому просить не виконувати умови попередньо укладеного договору дарування. Сторони підписали договір про розірвання попередньо укладеного договору дарування. Таким чином, вилучений товар, який знаходиться у причепі реєстраційний номер НОМЕР_9 , знаходиться у власності AGILIS JETTENDERS GMBH.

Крім того зазначив, що вищевказані обставини вже були предметом розгляду слідчим суддею за результати якого було скасовано арешт, накладений на вилучене майно. Відтак, звернення з аналогічним клопотанням порушує право власності власника майна, оскільки жодних нових обставин для накладення арешту на майно матеріали клопотання не містять.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності прокурора та представника власника майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 05.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, у період з 08.05.2022 до 06.06.2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.05.2022 року, органом досудового розслідування проведено огляд причіпа, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який перебував на території МПП «Яворів» Львівської митниці ДМС України, за адресою: вул. Михайла Вербицького, 54, смт. Краковець Яворівського району Львівської області, під час якого виявлено та вилучено напівпричеп, реєстраційний номер RP2536P, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_7 , а також товари згідно переліку, які знаходилися в ньому.

Постановою Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 25.11.2022 року вилучене під час обшуків майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000172 від 05.05.2022 року.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Відповідно до ст. 131 КПК України, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, на правову підставу для звернення з клопотанням прокурор посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно якого арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що майно, вилучене під час обшуків, є предметом, доказом злочинів, засобом чи знаряддям їх вчинення, набуте злочинним шляхом чи використовувалось під час вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 201-2 КК України, з наданих слідчому судді матеріалів провадження не вбачається.

Більш того, визнаючи майно у постанові від 25.11.2022 року речовими доказами у кримінальному провадженні, прокурор не вказав, якому із критеріїв ст. 98 КПК України вони відповідають, що свідчить про формальне винесення вказаної постанови, не визначившись, яке саме доказове значення може мати майно для даного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин не можливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Вищевказаною постановою слідчого визначено місце зберігання вилучених транспортних засобів та вантажу (товарів згідно переліку), а саме, територію в напрямку в`їзду на смугу номер 1 для вантажних транспортних засобів та суб`єктів зовнішньо-економічної діяльності (червоний коридор) в зоні митного контролю на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краковець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці ДМС України.

Водночас, визнаючи речовими доказами у даному кримінальному провадженні товари згідно переліку, які містилися у причепі вантажного транспортного засобу марки «VOLVO», як вже зазначалось вище, слідчий взагалі не визначив критеріїв, якими би відповідали ці товари в якості речових доказів, та не визначив порядку їх зберігання у відповідності до ст. 100 КПК України.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує мету накладення арешту, правову кваліфікацію правопорушення, внесеного до ЄРДР за ч. 3 ст. 201-2, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, згідно фабули якого розслідуються факти використання гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку та підроблення товаро-супровідних документів, а також ту обставину, що повідомлення про підозру нікому не вручено, експертизу щодо встановлення факту підробки не призначено, а також те, що вантаж державний кордон не перетинав, що спростовує доводи прокурора про використання товару на території України з метою одержання прибутку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вказане вище свідчить, що всупереч доводам прокурора, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і при вказаних обставинах явно порушуватиметься справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як визначено у ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000172 від 05.05.2022 року, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1