У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2023

Справа № 331/1382/23

Провадження № 1-кс/331/445/2023

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 17 січня 2023 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, має загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженому:

1. 27.05.2014 Запорізьким районним судом Запорізької області, за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі на 5 років. 14.09.2018 новий розгляд вироку згідно якого звільнений на підставі ст. 75, 104, 76 КК України до іспитового строку на 2 роки. 12.10.2020 року знятий з обліку Дніпровського РВ філіалу ГУ «Центр пробації» в Запорізькій області по відбуттю строку покарання;

2. 10.04.2017 Ленінським районним судом Запорізької області, за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на 3 роки 1 місяць. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 30.03.2020 знятий з обліку Дніпровського РВ філіалу ГУ «Центр пробації» в Запорізькій області по відбуттю строку покарання,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вище вказане клопотання в якому зазначено, що 16 січня 2023 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, в умовах воєнного стану згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Салтівський м`ясокомбінат», напроти будинку №46 по вул. Фортечна у м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов ззаду до раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , та із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в область обличчя, від якого ОСОБА_7 впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 став коліном правої ноги на спину ОСОБА_7 та наніс ще два удари правою рукою в область обличчя останнього, тим самим подавивши волю ОСОБА_7 до супротиву. Після чого, скориставшись розгубленим станом ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, з правої кишені брюк потерпілого відкрито викрав належний йому мобільний телефон «Huawei Y7» в корпусі синього кольору з IMEI1 - НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта 2400 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_6 ще наніс 1 удар правою рукою в область обличчя потерпілого та зник з місця вчинення злочину разом із викраденим майном, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2400 гривень 00 копійок.

Таким чином, встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

28.02.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколом огляду речі за участю з потерпілим ОСОБА_7 ;протоколом для впізнання особи за фотознімками за участю з потерпілим ОСОБА_7 ;протоколом проведення слідчого експерименту за участю з потерпілим ОСОБА_7 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;протоколом для впізнання особи за фотознімками за участю зі свідком ОСОБА_8 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;протоколом для впізнання особи за фотознімками за участю зі свідком ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

При обранні запобіжного заходу необхідно враховувати обставини передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваного ОСОБА_6 тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється (позбавлення волі строк від семи до десяти років);вік та стан здоров`я підозрюваного (відсутність хронічних захворювань);відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;відсутність у підозрюваного постійного джерела прибутку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано:

- наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України;

- тяжкістю покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від семи років до десяти років позбавлення волі;

- відсутністю у підозрюваного: стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, навчання, постійного джерела прибутку;

Про наявність ризику переховування від суду свідчить тяжкість інкримінованого злочину, а також той факт, що підозрюваний може отримати покарання у вигляді довготривалого позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має офіційного місця проживання та міцних соціальних зв`язків.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваногоз наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що вказаний запобіжний захід фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити підозрюваним дії, передбачені п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України;

- особиста порука на адресу Відділу поліції №2 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість.

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 або його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

- домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, утриманців, місця роботи, та постійного місця мешкання немає, що дає підстави вважати, що останнього у м. Запоріжжя нічого не тримає.

На підставі вищевикладеного, та беручи до уваги те, що до підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_13 заперечувала проти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання не обґрунтоване, ризики, на які посилається сторона обвинувачення та чому не можна застосувати більш м`які запобіжні заходи не мають належного обґрунтування та є безпідставними. Прохала суд застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, підтримав думку адвоката.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 17.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.186 КК України.

28.02.2023 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколом огляду речі за участю з потерпілим ОСОБА_7 ;протоколом для впізнання особи за фотознімками за участю з потерпілим ОСОБА_7 ;протоколом проведення слідчого експерименту за участю з потерпілим ОСОБА_7 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;протоколом для впізнання особи за фотознімками за участю зі свідком ОСОБА_8 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;протоколом для впізнання особи за фотознімками за участю зі свідком ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховує наявність ризиків передбачених п.1, п.5, ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено обмежений перелік підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Прокурор в судовому засіданні наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не довели.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можуть забезпечити інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України,

Вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу тримання під вартою, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював , що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.29,62 Конституції України).

Вирішуючи питання про запобіжний захід відносно ОСОБА_6 слідчий суддя, виходить з того, що він має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки( проживає з тіткою та братом), раніше не судимий в силу ст..89 КК України. Доказів вчинення тиску на свідків чи потерпілих, прокурором надано не було. Наявною підставою, на час розгляду подання, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 , схильність переховуватись від органів слідства та незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Доводи прокурора у судовому засіданні про те, що ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду жодним доказом не підкріплені і, на переконання слідчого судді , є лише припущенням.

Що стосується існування ризиків, передбачених п.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, то слідчим в клопотанні та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначеного ризику.

Прокурором не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленому ризику.

Посилання прокурора на вчинення тяжкого злочину не можуть слугувати єдиною підставою для обрання ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до підозрюваного при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

На думку суду, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_6 , альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає недопустимим обґрунтування прокурора необхідності обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою лише тяжкістю та особливостями злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 , оскільки тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не мірою відповідальності за скоєне.

Водночас, з огляду на серйозність обвинувачення, а також для забезпечення якомога швидкого розгляду провадження по суті, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_6 , домашній арешт із покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, так як саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Керуючись ст. ст.177,178, 181, 183, 196,369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 17 січня 2023 року, стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 виконання передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків:

1) прибувати за першим викликом слідчого, прокурора, суду;

2) з дня прийняття рішення, без дозволу слідчого, прокурора або суду, не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години 00 хвилин до 8 години 00 хвилин наступного ранку;

3) повідомляти слідчого , прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Роз`яснити органу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повідомити про це слідчому судді.

Визначити строк дії ухвали два місяці: з 1березня 2023 року по 1 травня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити слідчому, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1