Справа №:755/1191/19
Провадження №: 1-кп/755/125/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2022 р. Дніпровський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007678 від 03 червня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Закусили, Народицького району, Житомирської області, з середньою освітою, працюючого на посаді водія ТОВ «Комплекс Агромарс», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2016 року близько 11 години 55 хвилин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Isuzu NLR 85 AL», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною по пр-ту Тичини від вул. Березняківська у напрямку вул. Дніпровська набережна у місті Києві, допустив порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме: п. 18.1 ПДР України - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Isuzu NLR 85 AL», державний номерний знак НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною пр-ту Тичини, від вул. Березняківська у напрямку вул. Дніпровська набережна у м. Києві, ОСОБА_3 допустив виїзд керованого ним автомобіля на нерегульований пішохідний перехід, де в подальшому вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході з ліва на паво відносно руху автомобіля та мала перевагу в русі. Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до медичного закладу.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/2146 від 19 листопада 2018 року, у водія ОСОБА_3 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «Isuzu NLR 85 AL», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам пункту 18.1 ПДР України.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 1909/е від 18 січня 2018 року, потерпіла ОСОБА_6 , 1941 року народження, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі грудної клітки у вигляді переломів 7- 8 ребер справа по задній паховій лінії зі зміщенням уламків.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме, заподіяння пішоходу ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат РимлянськийС.П. звернулись до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до мотивів, наведених у клопотанні про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.49 КК України, про що ОСОБА_3 надав відповідну заяву, в якій висловив свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вищезазначене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст.49 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, просив стягнути з обвинуваченого судові витрати, цивільний позов просив залишити без розгляду.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній не заперечував щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього з вказаних підстав, про що надав суду відповідну заяву, вислухавши: думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , які підтримали клопотання, посилаючись на те, що з дня події минули строки притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; думку прокурора, який підтримав клопотання обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні шляхом опитування ОСОБА_3 та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, яке поставлене у провину ОСОБА_3 , дійсно мало місце, діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_3 мали місце 02 липня 2016 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, минуло понад шість років, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжких кримінальних правопорушень, з дня вчинення кримінального правопорушення минуло понад шість років, що є підставою, відповідно до вимог ст.284 ч.2 п.1 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, крім того, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує щодо закриття кримінального провадження з цих підстав.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

Що стосується заявленого прокурором питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальних витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не постановлявся. Тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 судових витрат.

Оскільки питання цивільного позову, відповідно до вимог ст. 368 КПК України, розглядається судом у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку, то цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши її право звернутись з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, у кримінальному провадженні 0000104 від 25 травня 2017 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі ст. 284 ч. 2 п.1 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень - залишити без розгляду.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1