Справа № 178/1346/22
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в смт.Кринички за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч. 3, ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження дії стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в якому посилався на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу під час досудового слідства та на даний час не зменшилися, а саме можливість переховуватись від слідства та суду, впливати на представника потерпілого, експерта, свідків, які були йому підпорядковані, знищення, переховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора оскільки на даний час відпали ризики, передбачені ст. 177, на які посилається прокурор, а також строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можу перевищувати двох місяців, тому клопотання прокурора задоволеним бути не може.

Заслухавши доводи прокурора та думку інших учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року під час судового розгляду справи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

За змістом ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено можливість покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців, який також може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливість знищення сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на представника потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні.

Суд приходить до висновку, що ризики, які були враховані судом при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування, на даний час продовжують існувати.

Так, на цей час залишається актуальним та жодним чином не зменшився ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на представника потерпілого, свідків та експерта у кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд розпочато з початку, в судовому засіданні не було допитано представника потерпілої сторони та свідків. Тому суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого. та його захисника про припинення існування передбаченим ст.177 КПК України ризиків, бо обвинувачений не мешкає за місцем реєстрації, перебування обвинуваченого не на посаді генерального директора не означає відсутності можливості його впливу на представника потерпілого, експерта, свідків в подальшому, зайняття обвинуваченого волонтерською діяльністю не є його обов`язком і невідомо як ця діяльність здійснювалось під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який був застосований під час досудового слідства.

Ст. 181 КПК України дійсно встановлено, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців, але ця заборона стосується застосування вказаного запобіжного заходу, застосованого слідчим суддею під час досудового розслідування. Крім того, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суму розкрадання та суворість, передбаченого за його вчинення покарання, існування об`єктивної можливості здійснення обвинуваченим певних дій, спрямованих на переховування від суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та доведеним наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - не залишати місце свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 цілодобово, окрім випадків виклику до суду, необхідності отримання ОСОБА_5 невідкладної медичної допомоги, та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування обвинуваченого у житлі; утримуватися від спілкування з свідками, представниками потерпілого КП ДОР «Аульський водовід», спеціалістами та експертами у кримінальному провадженні, окрім випадків одночасного проведення слідчих (процесуальних) дій за участі обвинуваченого та зазначених осіб; не відвідувати КП ДОР «Аульський водовід»; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Крім того з метою забезпечення неможливості обвинуваченого порушувати покладені на нього обов`язки суд вважає необхідним зобов`язати обвинуваченого носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 194, 195, 199, 314, 331, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України продовжити до 16 квітня 2023 року.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою суду, а також покласти на нього передбачені ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

- не залишати місце свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 цілодобово, окрім випадків виклику до суду, необхідності отримання ОСОБА_5 невідкладної медичної допомоги, та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування обвинуваченого у житлі;

- утримуватися від спілкування з свідками, представниками потерпілого КП ДОР «Аульський водовід», спеціалістами та експертами у кримінальному провадженні, окрім випадків одночасного проведення слідчих (процесуальних) дій за участі обвинуваченого та зазначених осіб;

- не відвідувати КП ДОР «Аульський водовід»;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали доручити Кам`янському РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суддя: ОСОБА_1