Справа № 296/7985/19
Вирок

Іменем України

12 квітня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003231 від 31.07.2019 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гальчин, Андрушівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 30.07.2019 близько 23 години 50 хвилин перебував у приміщенні спальної кімнати, що у квартирі АДРЕСА_3 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів належних ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для сторонніх осіб, підійшов до дитячої люльки під матрацом якої, зберігались грошові кошти належні ОСОБА_5 та шляхом вільного доступу, таємно, керуючись корисливим мотивом, взяв та таким чином викрав грошові кошти в загальній сумі 1100 грн.

Крім цього, 30.07.2019 близько 23 години 51 хвилин, ОСОБА_4 , перебував у приміщенні спальної кімнати, що у квартирі АДРЕСА_3 , де під матрацом дитячої люльки помітив банківську картку АТ «Ощадбанк».

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів, а саме вищевказаної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 скориставшись вільним доступом до майна, а також тим що його дії не помічені сторонніми особами, взяв та таким чином викрав з корисливого мотиву банківську картку АТ «Ощадбанк» з № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_5 яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закон України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи вищевказану банківську картку при собі місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, та показав, що дійсно викрав у потерпілої гроші в сумі 1100 грн та банківську картку.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не зявилася. Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового розгляду без її участі.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали провадження, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, тяжкі наслідки від його неправомірних дій не настали.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 2постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає альтернативні покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту та обмеження волі.

Приймаючи до уваги, що згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає доцільним застосувати до нього найбільш м`який вид покарань, передбачених у санкції ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції закону № 1449-VI ід 04.06.2009) у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та відповідає меті і загальним засадам призначення покарання.

Також суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

При визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність тяжких наслідків від його неправомірних дій, та застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує в порядкуст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 залишити потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1