У Х В А Л А

"24" грудня 2022 р. Справа153/1679/22

Провадження1-кс/153/365/22-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської

окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5

слідчого ВП №1 Могилів-Подільського

РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.Клопотання мотивовано наступним: ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим за умисні, корисливі злочини, в тому числі крадіжки, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий, аналогічний злочин за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 на 90 діб, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 22 грудня 2022 року приблизно о 19.00 години, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна та заподіяння вказаними протиправними діями збитків власнику майна, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 з господарського піднавісу викрав одноколісну металеву тачку, яку викотив на дорогу, після чого повернувшись на територію домоволодіння шляхом зриву навісного замка проник у середнє приміщення кам`яного сараю, звідки викрав та виніс за межі території домоволодіння алюмінієву миску об`ємом 10 л. та алюмінієву каструлю об`ємом 50 л. Відразу після цього, ОСОБА_4 повернувшись на місце вчинення злочину з метою викрадення іншого майна, шляхом вільного доступу, таємно проник до іншого окремого приміщення вищевказаного сараю, звідки почергово виніс назовні три однакових алюмінієвих бідони об`ємом по 25 л кожен, два з яких з метою їх викрадення залишив біля вказаного сараю, а інший з тією ж метою виніс за межі території домоволодіння та залишив біля алюмінієвої каструлі об`ємом 50 л.

Діючи послідовно та реалізовуючи вказаний єдиний умисел на викрадення майна, ОСОБА_4 з вказаного приміщення в той же час також викрадено дві однакових алюмінієвих ємності (бачки), які він разом з вищезазначеною алюмінієвою мискою об`ємом 10 л виніс на дорогу, поклав на викрадену металеву тачку та з викраденим майном почав рух в напрямку свого місця проживання по АДРЕСА_2 , при цьому маючи намір повернутись за іншим вищевказаним майном з метою завершення їх викрадення.

Однак, відійшовши на незначну відстань від місця вчинення злочину, ОСОБА_4 був виявлений власником домоволодіння ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перешкодили йому довести вчинення крадіжки до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Відповідно до довідки вартості від 23.12.2022 вартість бувших у використанні речей, а саме: господарської будівельну одноколісної металевої тачки складала 1200 гривень, алюмінієвої каструлі, об`ємом 50 л. складала 1500 гривень, алюмінієвого бідона, об`ємом 25 л. складала 1800 гривень, алюмінієвої ємкості, об`ємом 25 л. складала 200 гривень.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, тобто не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у приміщення чи сховища, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

22 грудня 2022 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

23 грудня 2022 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження: рапортом оперативного чергового від 22.12.2022; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 22.12.2022; протоколом огляду місця події від 22.12.2022: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.12.2022; довідкою про проходження обстеження на предмет алкогольного сп`яніння чи наркотичного спянінніння ОСОБА_4 від 23.12.2022 №627 КНП «Ямпільська територіальна лікарня»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.12.2022; протоколами допиту свідків.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності ч.2, ч.3 ст.185 КК України, за що неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Востаннє ОСОБА_4 був умовно-достроково звільнений із місць позбавлення волі 11.02.2022 із не відбутою частиною покарання у вигляді 6 місяців 9 днів позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність. Вчинив даний злочин в умовах воєнного стану та в стані алкогольного сп`яніння. На даний час підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. ОСОБА_4 ніде не працює, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та недієздатних осіб не має.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення. В зв`язку з викладеним, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання чи домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому у слідства є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1 (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), та п.5 (вчинити інше кримінальне правопорушення).

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий просить суд обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

У судовому засіданні слідчий СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_10 заперечували щодо задоволення заявленого слідчим клопотання. ОСОБА_4 запевняв суд, що він буде з`являтися на виклик до слідчого та не буде переховуватись від органів досудового розслідування. Просить суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового розгляду матеріали, дійшов наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У зв`язку з цим частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових: -чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; -чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий; -чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою для даної стадії розслідування підтверджується наявність в діях ОСОБА_4 ознак злочину передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177цього Кодексу, на які вказує слідчий та прокурор, а саме що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності, за що неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Востаннє ОСОБА_4 був умовно-достроково звільнений із місць позбавлення волі 11.02.2022 із не відбутою частиною покарання у вигляді 6 місяців 9 днів позбавлення волі. Тому може вчинити інше кримінальне правопорушення; підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду. Оскільки із досліджених доказів матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не навчається, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає. При цьому, підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею також приймається до уваги, щоОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за який санкцією ч.4 ст.185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вчинив даний злочин в умовах воєнного стану та в стані алкогольного сп`яніння.

Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту свідчить, що слідчим доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо ця особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Покарання за ч.4 ст.185 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.

Поряд з цим, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, який за місцем проживання характеризується позитивно.

Надані стороною обвинувачення докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Оскільки, слідчим та прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недоцільним у застосуванні відносно ОСОБА_4 , тому слідчий суддя має підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя має підстави з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арештуу певний період доби, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, передбачений ст.181 КПК України.

Даний запобіжний захід забезпечить виконанняОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому підозрюваний не буде позбавлена можливості працювати.

Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя має підстави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-196, 309, 310, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби із 19:00 години по 07:00 годину, строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- Прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на визначений час;

- Не відлучатися із місця проживання по АДРЕСА_1 з 19 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 24 лютого 2023 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Копію ухвали надіслати до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для постановки підозрюваного на облік та здійснення за ним контролю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12