Справа № 750/5630/23
Провадження № 1-кс/750/2175/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 20.04.2023 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Тернівка, Новомиколаївського району, Запорізької області, громадянки України, заміжньої, маючої доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, щодо якої 15.04.2020 до Подільського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000591 від 16.02.2020 за ч. 4 ст. 187 КК України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и л а :

22.04.2023 слідчий СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.06.2023.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити, з наведених у ньому підстав. Проти задоволення клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечила з підстави відсутності згоди власника житла на відбування підозрюваною в його власності запобіжного заходу.

Підозрювана з клопотанням не погодилася. Просила обрати для неї цілодобовий домашній арешт. Знайшла роботу, що потрібен кур`єр для доставки грошей. До самого заходу до квартири потерпілої не розуміла, що це афера. ОСОБА_8 сказав їй взяти гроші і відвезти за іншою адресою.

Захисник з клопотанням також не погодилась. Акцентувала увагу, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Просила врахувати, що підзахисна зацікавлена встановити всі обставини справи, готова сприяти слідству, бажає давати показання. Вона відмовилась давати показання при першому допиті, оскільки довго складався протокол про затримання і вже було пізно. Також звернула увагу, що справа по обвинуваченню підзахисної дійсно знаходиться на розгляді в суді, проте саме в цій справі стосовно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, потім він був замінений на цілодобовий домашній арешт, згодом на домашній арешт в нічний час, а надалі ОСОБА_5 взагалі була без жодного запобіжного заходу. Працює масажисткою не офіційно, орендує житло. Кваліфікація правопорушення інкримінованого ОСОБА_5 не є остаточною.

Заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступних висновків.

Слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001321 від 20.04.2023, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2023 близько «09» год. «30» хв., невстановлена слідством особа, реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_9 . В ході телефонної розмови невстановлена слідством особа, представившись донькою потерпілої, повідомила, що вона перебуває в лікарні, в подальшому телефонну розмову продовжила інша особа, яка представилася представником посольства у Великій Британії та зазначила, що необхідно терміново робити операцію доньці, тому потрібні значні грошові кошти, які потрібно передати через медсестру, яка прийде до місця мешкання потерпілої. В подальшому, через деякий час, 19.04.2023, близько «09» год. 34 хв. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, прибула до кв. АДРЕСА_3 , де шляхом обману, представившись ОСОБА_10 , медсестрою 2-ї міської лікарні, що не відповідає дійсності, отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 80000 грн. 00 коп. та 800 доларів США, вартість яких станом на 19.04.2023 відповідно до інформації з Нацбанку України, становить 29254 грн. 88 коп. та після чого залишила квартиру.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_9 заволоділа належними їй грошовими коштами на загальну суму 109254 грн. 88 коп., чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму.

21.04.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: дораніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину(п.3 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Таким чином, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи прокурора щодо існування ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Крім того, з наданих матеріалів провадження вбачається, що в провадженні суду знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України. Розгляд справи триває.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В ході розгляду клопотання було встановлено, що дитина підозрюваної наразі перебуває за кордоном із бабусею на час воєнного стану, що свідчить про те, що ОСОБА_5 матиме змогу безперешкодно перетнути кордон.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується підозрюваній ОСОБА_5 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої їй підозри, наявність в суді обвинувального акту стосовно неї, збільшує ризик її переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Оцінивши доводи прокурора щодо існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_5 ніде офіційно не працевлаштована, не має постійного джерела доходів, доводи про її підробіток масажисткою не підтверджується жодним чином, не зважаючи на наявність обвинувального акту на розгляді, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчим суддею розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а інших, більш м`яких, проте такі не забезпечать на даний час належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним прокурором ризикам.

Так, клопотання захисника про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не може бути задоволено, оскільки стороною захисту не додано згоди власника орендованої підозрюваною квартири згоди на відбування останньою в ній запобіжного заходу, зважаючи на те, що працівники правоохоронних органів можуть з`являтися в житло особи, яка перебуває під домашнім арештом.

Тому у задоволенні клопотання захисника про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арештуслід відмовити.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з положень ст.182,183 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним встановити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та покласти на неї обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання адвоката про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на строк до 17.06.2023.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 год. 50 хв. 20.04.2023.

Строк закінчення дії ухвали - 17.06.2023.

Визначити розмір застави в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.04.2023 о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1