В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000131 від 24.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України №317-VIII від 09.04.2015 року «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», заборонено використання та пропаганда символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.

22.08.2022 року (точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня ОСОБА_4 , потрапивши на горище свого будинку, знайшов там прапор червоного кольору, на якому зображена символіка СРСР (серп, молот та п`ятикутна зірка). В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму шляхом демонстрації широкому загалу людей символіки комуністичного режиму.

Так, 24.10.2022 року приблизно об 11 год.00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем мешкання АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, діючи умисно, усвідомлюючи, що заборонено використання та пропаганда символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, розмістив прапор червоного кольору, на якому зображена символіка СРСР (серп, молот та п`ятикутна зірка) на зовнішній стороні стіни свого житлового будинку із виглядом на АДРЕСА_1 , який відповідно до положень п.1 ст.4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09 квітня 2015 року, є символікою комуністичного тоталітарного режиму.

24.10.2022 року у період часу з 18 години 05 хвилин по 18 години 21 хвилину працівниками відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведеного обшуку території домоволодіння по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , на стіні житлового будинку було виявлено та вилучено прапор червоного кольору, на якому зображена символіка СРСР (серп, молот та п`ятикутна зірка), який схожий на зображення державного прапора союзної радянської республіки у складі СРСР.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ч.1 ст.436-1 КК України визнав та суду показав, що він при обставинах, викладених в обвинувальному акті, дійсно знайшов на горищі свого будинку прапор червоного кольору з символікою СРСР, який 24.10.2022 року розмістив на зовнішній стіні свого будинку по АДРЕСА_1 . У подальшому в ході обшуку цей флаг був вилучений працівниками поліції. У скоєному розкаюється. Підтвердив, що цілком розуміє зміст обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, їх не оспорює та повністю визнає свою вину, така його позиція є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших негативних обставин.

Відповідно ч.3.ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виходячи з того, що обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються, суд, за відсутністю заперечень всіх учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин на підставі ст.349 ч.3 КПК України. При цьому учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Також судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення за вищенаведених обставин, і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.436-1 КК України, як публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою статті 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки».

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.1 ст.436-1 КК України у вигляді обмеження волі, без конфіскації майна.

Однак, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його щире каяття, а також думку прокурора в судових дебатах, який просив призначити покарання з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз: №СЕ-19/104-22/28326-ФА від 21.09.2022 року у сумі 3020,48 грн. та №СЕ-19/104-22/33672-ФР від 02.11.2022 року у сумі 3020,48 грн., а всього 6040,96 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373- 374, 392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судових експертиз у розмірі 6040,96 грн. (шість тисяч сорок грн. 96 коп.).

Речові докази: два прапори, 8 книг та 4 нагрудні значки, які поміщені до спец. пакетів №№1088, 1663432 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП знищити; оптичний диск із записом ходу проведення обшуку залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1