Справа № 503/1003/22
Провадження № 1-кп/503/20/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 28.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Руставі Грузії, громадянки України, не працюючої, з середньою спеціальною освітою, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 4362 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисники - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

встановив:

24.04.2022 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, будучи обізнаною щодо розпочатого 24.02.2022 відкритого воєнного нападу Російської Федерації на Україну, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, використовуючи електронне обладнання - власний мобільний телефон «Xiaomi Mi A3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 і відповідне програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_7 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснила розповсюдження, шляхом розміщення на так званій «публічній дошці оголошень» - вкладка «Лента», вільно доступній необмеженому колу користувачів, створеної нею сторінки (аккаунту), публікацій, що є доступними для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували її сторінку, з наступним змістом (зміст текстів публікацій зазначений як в пред`явленому обвинуваченні на мові використаній в оригінальній версії відповідних публікацій - російській):

- « ОСОБА_8 2001-24.03.2022 с. Солнечная Долина (Крым) После окончания школы поступил в политех. В июле 2020 года призван на срочную службу, а уже в феврале 2021 подписал контракт. Нес службу в Севастополе в 810 бригаде морской пехоты Черноморского флота. Трагически погиб под Мариуполем выполняя воинский долг. Его посмертно наградили Орденом Мужества»;

- «Друзья, только не ругайтесь. Сегодня же праздник. Российские военные спасли жизнь раненному офицеру ВСУ, которого бросили свои же товарищи, поспешно покидая позиции. Мужчину прооперировал медицинский отряд специального назначения ВДВ. Он поблагодарил наших военных, а также поразился хорошему отношению с их стороны. Спасенный украинский офицер рассказал, как ему удавалось выживать в течении трех дней, будучи раненым.

«Спасибо большое врачам. Я, если честно, был уверен, что надо мной будут издеваться, бить. Неожиданно хорошее отношение со стороны медицинского персонала.» После успешной операции он позвонил своему 15-летнему сыну, рассказал, что с ним все в порядке, что он жив и в безопасности»;

- «Настоящий Герой! Сержант Артем Дамбаев из бурятского села Зугмара Забайкальского края. Служил в 5-й отдельной гвардейской танковой Тацинской Краснознамённой, ордена Суворова бригаде. 30 марта 2022 года при выходе из Киевской области батальон в котором служил Артем попал в засаду. Будучи тяжелораненым, добровольно остался прикрывать отход колонны бронетехники, чем спас жизни 150 сослуживцев. Погиб от кровопотери после двухчасового боя в окружении. Будем помнить!».

У тексті вказаних публікацій міститься глорифікація шляхом героїзації, звеличення, вихваляння високих моральних якостей таких як відвага, самовідданість, хоробрість та гуманність військовослужбовців Російської Федерації, медичного персоналу загону спеціального призначення ВДВ.

В розділі «Друзі», станом на 03.06.2022 , сторінки (аккаунту) « ОСОБА_7 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» наявні 144 друга та 116 фото.

Водночас, на сторінці користувача під вказаними публікаціями, які вона поширила 24.04.2022 наявні відомості про багаторазові перегляди, коментарі тощо, що свідчить про ознайомлення із даними відомостями іншими особами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні вище викладеного кримінального правопорушення та зазначила, що шкодує за його вчинення, а також відзначила, що зробила для себе належні висновки та в майбутньому побідного не допустить. Вчинення нею кримінального правопорушення пов`язує із необізнаністю щодо існування кримінальної відповідальності за вчинене нею діяння, зі своїм станом викликаним наявним у неї розладом здоров`я та її життєвими поглядами в сукупності. Крім того, відзначила ту обставину, що в результаті пережитої нею у дитинстві війни у Грузії, внаслідок якої її сім`я була змушена переїхати до України, не підтримує будь-які прояви насильства, зокрема пов`язані із війною. При цьому, просила суд при можливості повернути їй вилучений у неї телефон, оскільки на його флеш носії зберігаються світлини, які мають для неї важливе особисте значення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується встановленими судом обставинами на підставі сукупності належних і допустимих доказів, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

- показами обвинуваченої ОСОБА_3 наданими нею в ході її допиту під час судового розгляду, які фактично зводились до підтвердження вище наведених фактичних обставин кримінального провадження, при цьому не містили обставин які б суперечили їм або спростовували їх;

- висновком експерта від 25.07.2022 року № 130 за результатом проведення судової лінгвістичної експертизи (семантико-текстуальне дослідження писемного мовлення), згідно висновку якого у тексті скріншотів (за змістом висновку експерта мова про тексти публікацій, які були розміщені обвинуваченою ОСОБА_3 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», які наведені у змісті пред`явленого їй обвинувачення) міститься глорифікація шляхом героїзації, звеличення, вихваляння високих моральних якостей таких як відвага, самовідданість, хоробрість та гуманність військовослужбовців Російської Федерації, медичного персоналу загону спеціального призначення ВДВ;

- висновком судово-психіатричного експерта від 17.08.2022 року №363, за результатом проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, згідно висновку якого обвинувачена ОСОБА_3 як в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення у якому вона підозрюється, так і на час проведення експертизи, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебувала, виявляла клінічні ознаки хвороби (діагноз якої суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного судового рішення внаслідок положень ч.1 ст. 286 ЦК України та ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці), що за глибиною та ступенем виразності не позбавляло її здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом. Застосування до неї примусових заходів медичного характеру (в тому числі лікування від наркоманії) не потребує, але з урахуванням особливостей перебігу ендогенного процесу потребує спостереження психіатром за місцем відбування покарання.

У зв`язку з чим суд, на виконання вимог пунктів 8-9 ч.1 ст. 368 КПК України, вважає відсутніми підстави як вважати, що обвинувачена ОСОБА_3 не є осудною або є обмежено осудною, а тому і не вбачає підстав для застосування до неї примусового заходу медичного характеру, передбаченого частиною другою статті 94 Кримінального кодексу України.

Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікує за ч.2 ст. 4362 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченою під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого їй обвинувачення, а тому остання повинна нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 4362 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої і зазначена у змісті обвинувального акта, суд визнає щире каяття.

Згідно положень пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 та висновків викладених в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 556/588/18 (провадження № 51-569км19) суд при ухваленні вироку не обмежений оцінкою наявності або відсутності обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання, яка наведена у змісті обвинувального акту, а тому «Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку».

При цьому, в ході дослідження доказів у даному судовому провадженні, зокрема документів і висновку судово-психіатричного експерта, а також дослідження досудової доповіді, судом було встановлено, що в дитячому віку обвинувачена вже пережила війну на території Грузії та зіштовхнулась з її негативними наслідками, які вплинули на формування її особистості і які вона болісно переживає до теперішнього часу; має погляди на життя, які суд фактично розглядає як прояв поглядів пацифізму; а її повнолітній син з 2020 року по теперішній час проходить військову службу у лавах Національної гвардії України з розташуванням в місцевості, яка від початку військової агресії Російської Федерації проти України зазнавала постійних прямих ударів та була метою для захоплення.

У зв`язку з чим суд, у відповідності до своїх повноважень передбачених пунктом 5 ч.1 і ч.2 ст. 66 КК України та оцінюючі в сукупному зв`язку згадані вище обставини, вважає необхідним визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, також вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується добре, тобто позитивно; розлучена, але перебуває у цивільних стосунках (співмешкає) та має неповнолітню дочку, яка проживає разом з ними та вихованням якої вона займається; не працевлаштована, але має задовільне і стабільне матеріальне становище за рахунок пенсії і отримання державної соціальної допомоги як одинока мати та малозабезпечена сім`я; має власний будинок, де і мешкає із своєю сім`єю; за станом свого здоров`я має інвалідність 2 групи; не перебуває на обліку у лікаря нарколога, але перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з відповідним діагнозом, який суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного судового рішення внаслідок положень ч.1 ст. 286 ЦК України та ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці, але існування якого підтверджено належними доказами наявними в матеріалах судової справи, які були судом безпосередньо дослідженні під час судового розгляду.

Аналіз інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої з досудової доповіді органу з питань пробації, вказує на те, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінені як середні, у зв`язку з чим беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, її спосіб життя, історію теперішнього правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У разі. якщо суд прийде до висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, то орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушницю обов`язку згідно п.2 ч.3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Крім того, орган пробації відзначав те, що дитинство обвинуваченої було важким, оскільки проживала в Грузії та виховувалась в багатодітній сім`ї. а у зв`язку з війною в Грузії родина переїхала до України. Тому всі ці події вплинули на її формування. Зокрема болісне реагування на будь-які прояви насильства.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винної, наявність обставин, які пом`якшує покарання, і відсутність обставин, які обтяжують покарання. При цьому, у зв`язку з наявністю у обвинуваченої інвалідності 2 групи, то внаслідок обмеження передбаченого ч.3 ст. 61 КК України до неї неможливо застосувати за вчинення кримінального правопорушення, передбачене у санкції ч.2 ст. 4362 КК України, основне покарання у виді обмеження волі. За таких умов суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити єдину можливу міру основного покарання у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції ч.2 ст. 4362 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченої так і для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, з урахуванням особи обвинуваченої, яка має сім`ю, зокрема до складу якої входить її неповнолітня дочка, що мешкає разом із нею, то за умов відсутності у санкції обов`язковості застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд не вбачає обґрунтованої потреби у застосуванні цього виду додаткового покарання, оскільки його застосування у згаданих умовах не може позитивно вплинути на виховання обвинуваченої, а призведе лише для її кари та настання несприятливих наслідків для її сім`ї, що не може відповідати інтересам дитини. Тому додаткове покарання у виді конфіскації майна суд при призначенні ОСОБА_3 міри покарання не застосовує. Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної та інші обставини справи, зокрема позитивну характеристику за місцем проживання, раніше не судима, суд прийшов також до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти рішення про її звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із визначенням іспитового строку та покладенням відповідних обов'язків.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченої під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченої з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, звільнення останньої від відбування основного покарання, а також поведінку обвинуваченої пов`язану із виконанням нею процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2022 року, а саме на речовий доказ, який був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення - мобільний телефон «Xiaomi Mi A3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , з розбитим дисплеєм (пароль НОМЕР_4), згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Речовий доказ - мобільний телефон «Xiaomi Mi A3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , з розбитим дисплеєм (пароль НОМЕР_4), що був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберігається у кімнаті зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Одеській області в поліетиленовому пакеті опечатаному биркою з зазначенням місця вилучення, переліку вмісту, підпису слідчого та відбитком печатки «Для довідок № 4 Управління в Одеській області, СБУ», на підставі відповідних постанови, акту прийому-передачі та квитанції від 26.08.2022 року, згідно положень пункту 1 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає конфіскації. Водночас із цим до виконання рішення в частині конфіскації мобільного телефона з сім-картою ОСОБА_3 має бути забезпечено можливість отримання шляхом зняття (копіювання) та/або пересилання інформації, яка зберігається у пам`яті цього мобільного телефону та/або карті пам`яті до нього, а також встановленої у ньому сім-карті, зокрема інформації з його телефонної книги, наявних текстових, фото і відео файлів.

Процесуальні витрати, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, пов`язані із проведенням судової лінгвістичної експертизи в сумі 2831,55 грн підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 4362 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, а саме звернутися до лікаря психіатра для спостереження протягом місяця з дня набрання даним вироком законної сили, а в подальшому звертатись для спостереження протягом іспитового строку відповідно до рекомендацій отриманих від лікаря психіатра.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2022 року, а саме на мобільний телефон «Xiaomi Mi A3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , з розбитим дисплеєм (пароль НОМЕР_4).

Речовий доказ - мобільний телефон «Xiaomi Mi A3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , з розбитим дисплеєм (пароль НОМЕР_4) конфіскувати. При цьому, до виконання конфіскації ОСОБА_3 забезпечити можливість отримання інформації, яка зберігається у пам`яті цього мобільного телефону та/або карті пам`яті до нього, а також встановленої у ньому сім-карті, зокрема інформації з його телефонної книги, наявних текстових, фото і відео файлів, шляхом їх зняття (копіювання) та/або пересилання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової лінгвістичної експертизи в розмірі 2831,55 грн.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його - Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1