справа № 361/6419/20
провадження № 1-кп/361/327/23
ВИРОК

Іменем України

13 лютого 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора потерпілого обвинуваченого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002351 від 01 вересня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, неодруженого, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

01 вересня 2020 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на території домоволодіння, що належить ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знаючи заздалегідь про місце, де господар вказаного домоволодіння зберігає ключ від вхідних дверей до гаражного приміщення будинку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, знаючи приблизну ціну, викрав із зазначеного гаражного приміщення 34 м мідного кабелю ВВГ НГ 5х25, який було придбано, згідно із товарним чеком 15 вересня 2018 року за суму 10880 грн. У подальшому ОСОБА_5 із викраденим кабелем покинув територію домоволодіння. Відповідно до висновку експерта від 10 вересня 2020 року ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 майнової шкоди в загальному розмірі 11417 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у крадіжці, поєднаній з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що 01 вересня 2020 року приблизно о 10.00 год. він проник на територію належного ОСОБА_4 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи про те, де господар даного домоволодіння зберігає ключ від вхідних дверей до гаражного приміщення будинку, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаючи приблизну ціну, викрав із гаражного приміщення будинку мідний кабель приблизною довжиною 34 м, після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 11417 грн. 20 коп., яку він добровільно повністю відшкодував потерпілому.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений, інші учасники судового провадження, та які ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, встановивши правильність розуміння ними змісту цих обставин та добровільність їхньої позиції, сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення злочину та добровільності його позиції всуду не викликають, враховуючи повне визнанням обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У ч. 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку та висловлює готовність понести покарання за вчинене, добровільне відшкодування ним завданої потерпілому майнової шкоди в повному обсязі.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_5 вид і міру покарання, суд враховує, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, який у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану ним потерпілому майнову шкоду, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього від сусідів не надходило, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий,відсутність обставин, що обтяжують його покарання, критичну оцінку обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовність понести покарання за вчинене ним діяння, позицію прокурора щодо можливості застосування до ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а також думку потерпілого, який підтримав прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання з випробуванням та повідомив, що завдану майнову шкоду йому обвинуваченим відшкодовано добровільно в повному обсязі.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Згідно із ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого певні обов`язки.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5

можливе без ізоляції його від суспільства, тому на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України призначає йому за вчинений злочин покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За змістом ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілий ОСОБА_4 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування завданої злочином майнової шкоди в розмірі 11417 грн. 20 коп. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., який у судовому засіданні підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 у суді визнав повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У ході розгляду цього кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 завдану злочином потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 11417 грн. 20 коп. відшкодував добровільно в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з наведеного вище, із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягає стягненню завдана злочином моральна шкода в розмірі 5000 грн.

Також згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені, передбачені ст. 118 КПК України, процесуальні витрати на проведення у кримінальному провадженні судових експертиз у розмірі 1471 грн. 05 коп.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

У ході розгляду кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу на період до набрання цим вироком законної сили прокурор не подавав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. ст. 13, 49, 206 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_5 на користьдержави процесуальні витрати на проведення у кримінальному провадженні судових експертиз у розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн. 05 коп.

Речові докази: мідний кабель в полімерній обмотці білого кольору довжиною приблизно 34 м, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити у його володінні та розпорядженні.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких судом визнано недоцільним у порядку ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційних скарг через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Суддя ОСОБА_1