У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7631/22

№ 1-кс/183/1825/22

16 листопада 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001095 від 12 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна:

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001095 від 12 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 11 листопада 2022 року близько о 17 години 30 хвилин водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи пасажирським автобусом марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (в салоні якого перебувало 15 пасажирів), рухаючись зі сторони вул. Юрченко в напрямку вул. Одеської по вул. Декабристів м. Новомосковськ допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1962 р.н., який лежав на проїзній частині поруч зі своїм велосипедом та намагався встати. В результаті ДТП пішохода доставлено до ЦРБ м. Новомосковськ з попереднім діагнозом: перелом правої ключиці, госпіталізований до Новомосковської ЦРЛІЛ.
За вказаним фактом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001095 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
11 листопада 2022 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було оглянуто та вилучено автобус марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 2.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
12.11.2022 року транспортний засіб автобус марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу автобуса марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження та розпорядження, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Оскільки, автомобіль автобус марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного з його експлуатацією, та керуванням, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт автомобіля у даному кримінальному провадженню є необхідним.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий подав клопотання про розгляд справи без його участі.

За таких обставин слідчий суддя вважає, за можливе розглядати клопотання без участі прокурора.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя, вважає за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, може зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001095 від 12 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме на автобус марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство»,з позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

Зобов`язати уповноважений орган реєстрації прав на рухоме майно внести відповідні відомості про арешт майна до Єдиного Державного реєстру транспортних засобів.

Визначити місце зберігання арештованого транспортного засобу автобус марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - на території ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство»за адресою: вул. Північна, 2, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область.

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001095 від 12 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Копію ухвали, негайно, направити власнику транспортного засобу автобуса марки «I Van», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1