УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/193/23

Номер провадження 1-кс/495/69/2023

11 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове Ананівського району Одеської області, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2023 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчим зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001383 від 07.12.2022 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинені щодо декількох осіб з корисливих мотивів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", 24 лютого 2022 року Указом Президента України за №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами, достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 за № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами), в жовтні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у невстановленому слідством місці, діючи із корисливих мотивів, вступили у злочинну змову, спрямовану на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України та, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, організували діяльність, метою якої є незаконне переправлення осіб через державний кордон України, та розробили відповідний злочинний план, який передбачав поширення серед знайомих осіб та у соціальних мережах та спеціальні програми для обміну повідомленнями (месенджери), інформації щодо надання платних послуг щодо законного, на-пів законного та незаконного переправлення через державний кордон України, підшукуванні та вербуванні осіб, які бажають залишити територію України у напрямку Республіки Молдова (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки), яким тимчасового обмежено право на виїзд з території України.

Для реалізації спільного плану, керуючись єдиним умислом, спрямованим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, для підшукування осіб, що виявили бажання залишити територію України у напрямку Республіки Молдова, та тимчасового обмежено право на виїзд з України, через спеціальні програми для обміну повідомленнями (месенджери), відшукали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які виявили бажання перетнути державний кордон України, поза межами пунктів пропуску, так як їм тимчасового обмежено право на виїзд з території України.

Так, в листопаді 2022 року більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 якому тимчасово обмежено право на виїзд з України перебуваючи в місті Білгород-Дністровський Одеської області, через месенджери, з метою перетину державного кордону України у напрямку Республіки Молдова поза межами пунктів пропуску дізнався про те, що невстановлена особа надає послуги щодо перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

Для цього, 07.01.2023 ОСОБА_9 , зателефонував за наявним телефонним номером: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , де останній йому повідомив, що може допомогти в перетині державного кордону України в напрямку Республіки Молдови.

При розмові, ОСОБА_7 повідомив, що 08.01.2023 до 16:00 годин ОСОБА_9 повинен прибути до автовокзалу «Привоз» в м. Одеса, де отримає подальші вказівки, щодо перетину державного кордону України.

Прибувши в зазначений час та місце, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_7 та сказав підійти до платформи № 5 на автовокзалі «Привоз» в м. Одеса, де його буде очікувати автомобіль марки «Toyota». Близько 16:00 годин 08.01.2023 до автовокзалу «Привоз» в місті Одеса, прибув автомобіль марки «Toyota Camry» реєстраційний номер: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , де на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_7 . Надалі, за вказівкою ОСОБА_4 , до салону автомобіля сів ОСОБА_9 , де вже сидів ОСОБА_11 та після чого до них підсів ОСОБА_10 .

Під час руху в автомобілі ОСОБА_7 , проводив інструктаж з приводу перетину державного кордону України, надавав вказівки, щодо напрямку руху до державного кордону, порядку обходу блок постів та прикордонних нарядів, місце перетину кордону та зустрічі з особою яка буде чекати на території Республіки Молдови (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки).

Прибувши близько 18:00 годин 08.01.2023 до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 сказав ОСОБА_9 , передати йому решту грошових коштів в сумі 1500 доларів США за перетин кордону, при цьому вказав, що необхідно буде передати 200 доларів США невстановленій особі на території Республіки Молдови (в частині невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки).

В момент виходу з автомобіля та направлення до державного кордону з Республікою Молдова (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки), ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було затримано за спробу незаконного перетину державного кордону.

Встановлено, що у листопаді 2022 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , якому тимчасово обмежено право на виїзд з України, перебуваючи за місцем свого мешкання в селі Білоусівка Тульчинського району Вінницької області, з метою перетину державного кордону України у напрямку Республіки Молдова поза межами пунктів пропуску, через своїх знайомих, дізнався про те, що невстановлена особа надає послуги в перетині державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

Приблизно в грудні 2022 року ОСОБА_10 , перебуваючи на узбіччі автошляху «Одеса-Київ» біля міста Одеса, за попередньою домовленістю, зустрівся з невстановленою, де передав невстановленій особі грошові кошти в сумі 1 000 доларів США, в якості авансу за подальшу організацію перетину державного кордону поза меж пунктів пропуску.

Приблизно 05.01.2023, зазначена невстановлена особа, зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що 08.01.2023 планується перетин кордону із Молдовою, тому о 14:30 год. 08.01.2023 потрібно прибути до автовокзалу «Привоз» в місті Одеса, де його будуть очікувати та нададуть подальші вказівки щодо організації перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

У зазначений час 08.01.2023 ОСОБА_10 прибув до автовокзалу «Привоз» в місті Одеса, де його зустріла невстановлена особа, якій він передавав другу частину грошових коштів у розмірі 1000 доларів США за перетин державного кордону України. Отримавши грошові кошти, невстановлена особа, надала вказівки ОСОБА_10 щодо перетину державного кордону України, а саме очікувати автомобіль з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які доставлять його до кордону та роз`яснять маршрут руху, обходи блок постів та прикордонних нарядів.

Близько 16:00 годин 08.01.2023 до автовокзалу «Привоз» в місті Одеса, прибув автомобіль марки «Toyota Camry» реєстраційний номер: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , де на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_7 . Надалі, ОСОБА_10 , за вказівкою невстановленої особи сів на заднє ліве пасажирське сидіння, де вже знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які теж мали намір перетнути державний кордон України поза межами пунктами пропуску.

Під час руху в автомобілі ОСОБА_7 проводив інструктаж з приводу перетину державного кордону України, надавав вказівки щодо напрямку руху до державного кордону, порядку обходу блокпостів та прикордонних нарядів, зазначив місце перетину кордону та зустрічі з особою яка буде чекати на території Республіки Молдови (в частині невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки).

Прибувши близько 18:00 годин 08.01.20232 до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який розташований по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 сказав ОСОБА_10 передати йому решту грошових коштів в сумі 1300 доларів США за перетин кордону, при цьому вказав, що необхідно буде передати ще 200 доларів США невстановленій особі на території Республіки Молдови (в частині невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки), яка буде їх зустрічати.

В момент виходу з автомобіля та направлення до державного кордону з Республікою Молдова (невизнану Придністровсько-Молдавську Республіку), ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було затримано за спробу незаконного перетину державного кордону.

Приблизно у грудні 2022 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 , якому тимчасово обмежено право на виїзд з України, перебуваючи за місцем свого мешкання в місті Коломия Івано-Франківської області, з метою перетину державного кордону України у напрямку Республіки Молдова поза межами пунктів пропуску, через свого знайомого дізнався про те, що невстановлена особа надає послуги в перетині державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

Для цього, 31.12.2022 ОСОБА_11 в обідню пору зателефонував за номером: 096-501-70-12 невстановленій жінці, яка може допомогти в перетині державного кордону України в напрямку Республіки Молдови (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки).

При попередній розмові, невстановлена жінка повідомила, що 08.01.2023 о 15:00 годин ОСОБА_11 повинен прибути до автовокзалу «Привоз» в м. Одеса, де отримає подальші вказівки щодо перетину державного кордону України.

Прибувши в зазначений час та місце, ОСОБА_11 зустрівся із невстановленою жінкою, де передав останній 1800 доларів США за допомогу в перетинанні державного кордону України з Республікою Молдова (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки), також отримав вказівку від останньої, в подальшому передати ще 1500 доларів США невстановленій особі, яка буде безпосередньо проводити до державного кордону, а також ще 200 доларів США передати особі, яка буде зустрічати на території Республіки Молдови (в частині невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки). Отримавши грошові кошти, невстановлена жінка, сказала чекати на території автовокзалу «Привоз» в м. Одеса автомобіль, який під супроводом ОСОБА_7 та ОСОБА_4 доставить його до кордону з Республікою Молдова (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки).

Близько 16:00 годин 08.01.2023 до автовокзалу «Привоз» в місті Одеса, прибув автомобіль марки «Toyota Camry» реєстраційний номер: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , де на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_7 . Надалі, ОСОБА_11 , за вказівкою невстановленої особи, сів на заднє праве пасажирське сидіння, де через декілька хвилин підсіли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які теж мали намір перетнути державний кордон України поза межами пунктами пропуску.

Під час руху в автомобілі ОСОБА_7 проводив інструктаж з приводу перетину державного кордону України, надавав вказівки, щодо напрямку руху до державного кордону, порядку обходу блокпостів та прикордонних нарядів, місце перетину кордону та зустрічі з особою, яка буде чекати на території Республіки Молдови (в частині невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки).

В свою чергу ОСОБА_8 , на своєму автомобілі «Toyota Camry» реєстраційний номер: НОМЕР_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , їхав з переду автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , для спостереження за навколишньою обстановкою, та перевіряти місцевість на прикордонні наряди та блок пости, у разі виявлення правоохоронців або військовослужбовців, ОСОБА_8 повинен був сповіщати ОСОБА_7 .

Прибувши близько 18:00 годин 08.01.2023 до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 сказав ОСОБА_11 , передати йому решту коштів в сумі 1500 доларів США за перетин кордону, при цьому вказав, що необхідно буде передати ще 200 доларів США невстановленій особі на території Республіки Молдови (в частині невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки), яка буде їх зустрічати.

В момент виходу з автомобіля та направлення до державного кордону з Республікою Молдова (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки), ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було затримано за спробу незаконного перетину державного кордону.

Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, реалізуючи прямий умисел на організацію переправлення осіб через державний кордон України, 08.01.2023 приблизно о 18:00 годині відшукали та доставили до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , отримавши від ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вищевказані грошові кошти, шляхом керівництва діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням транспортних засобів та усуненням перешкод, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, здійснили незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організувавши незаконного переправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова (в частину невизнаної Придністровсько-Молдавської Республіки).

Так як, ОСОБА_4 безпосередньо застали під час вчинення злочину щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України тому, 08.01.2023 в порядку ст. 208 КПК України його було затримано та поміщено до ІТТ № 7 ГУНП в Одеській області (м. Білгород-Дністровський Одеської області).

09.01.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про те, що він підозрюється у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню, наданням засобів, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 07.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.01.2023; протоколом огляду закупника і вручення грошових коштів від 08.01.2023; протоколом затриманням ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом затриманням ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом затриманням ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом обшуку місця мешкання ОСОБА_4 від 08.01.2023; протоколом обшуку місця мешкання ОСОБА_8 від 08.01.2023; протоколом обшуку місця мешкання ОСОБА_7 від 08.01.2023; протоколом обшуку місця автомобіля «TAYOTA-Camry» від 08.01.2023; протоколом обшуку місця автомобіля «TAYOTA-Camry» від 08.01.2023; протоколом огляду місця події від 08.01.2023; протоколом огляду телефону ОСОБА_11 від 09.01.2023; протоколом огляду телефону ОСОБА_10 від 09.01.2023; вншими матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за вчення якого, передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

За твердженням слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 7 до 9 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні наявні речі і документи, щодо яких на теперішній час з об`єктивних обставин не вирішено питання щодо їх належного вилучення та накладення арешту, не встановлені всі обставини кримінального провадження; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місця проживання, яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий зазначив, що при врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують його особу, репутацію, вчинення тяжкого злочину в умовах воєнного стану, у скоєнні якого підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам з наступних підстав.

Особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, так як не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Домашній арешт не є недоцільним, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження. Заставу у виключних випадках може бути застосовано, визначивши розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначати розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, слідчий вказав, що підозрюваний ОСОБА_4 знаючи, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за яке передбачене покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а також вчинене в умовах воєнного стану, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування, із урахуванням вагомих доказів його обізнаності про форми і методи незаконного перетину державного кордону України, місць обходу прикордонних патрулів та місцевості зон прикордонного контролю на території Одеської області, є великий ризик самостійного безперешкодного виїзду підозрюваного ОСОБА_4 за межі України.

Крім того, під час проведення слідчих (розшукових) дій отримано відомості, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_4 володіє значними матеріальними статками, щодо джерела походження яких відсутнє розумне обґрунтування та коштами, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони отримані злочинним шляхом.

Розмір разової неправомірної матеріальної вигоди, отриманої підозрюваним ОСОБА_4 разом з іншими співучасниками кримінального правопорушення, складає не менше 4200 доларів США.

Зазначені обставини є виключними та об`єктивно вказують на необхідність застосування більшого розміру застави, а тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, уявляється необхідним застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави у розмірі 600 (шестисот) розмірів прожиткового мінімуму, у зв`язку із тяжкістю та винятковістю даного правопорушення з метою забезпечення виконання особою покладених на неї обов`язків. Таким чином, розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначати у розмірі 600 (шестисот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 610 400 гривень.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, просив його задовольнити та обрати підозрюваному міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а у разі визначення розміру застави обрати розмір, зазначений в клопотанні слідчого (600 розмірів прожиткового мінімуму), який є об`єктивним для запобігання перешкоди дієвості кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він не знав про намір даного злочину, так як їхав як водій за проханням його товарища - Костіна перевезти людей до села, оскільки в нього поломалася машина і він попросив замість нього поїхати з їх товарищем - Літвіном зустріти та перевезти людей. Зазначив, що про скоєне зрозумів вже під час поїздки та не розумів що йому може загрожувати, до цього ніякою інформацією не володів. Вказав, що він одружений, має малолітню дитину, працює неофіційно, раніше не судимий. Просив не позбавляти його волі та обрати йому домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_13 у судовому засіданні зазначив, що ризики безпідставні, необґрунтовані та взагалі відсутні. Підозра необґрунтована та зміст підозри не відповідає обставинам справи, оскільки не визначено дій його підзахисного, ніяких грошей він не отримував, а виконував прохання товарища підвезти хлопців, тобто взагалі не зрозуміла роль його підзахисного у даному злочині. Просив обрати його підзахисному міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі, або визначити розмір застави, який не перевищує максимального розміру, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001383 від 07.12.2022 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинені щодо декількох осіб з корисливих мотивів.

09.01.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Матеріалами справи встановлено, що в діях підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Наявна обґрунтована підозра у вчиненніпідозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 07.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.01.2023; протоколом огляду закупника і вручення грошових коштів від 08.01.2023; протоколом затриманням ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом затриманням ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом затриманням ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом обшуку місця мешкання ОСОБА_4 від 08.01.2023; протоколом обшуку місця мешкання ОСОБА_8 від 08.01.2023; протоколом обшуку місця мешкання ОСОБА_7 від 08.01.2023; протоколом обшуку місця автомобіля «TAYOTA-Camry» від 08.01.2023; протоколом обшуку місця автомобіля «TAYOTA-Camry» від 08.01.2023; протоколом огляду місця події від 08.01.2023; протоколом огляду телефону ОСОБА_11 від 09.01.2023; протоколом огляду телефону ОСОБА_10 від 09.01.2023; вншими матеріалами досудового розслідування.

За твердженням слідчого, існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню та при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Крім того, слідчий вважає, що у даному випадку, який є виключним, застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 , який підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, тому застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим, на думку слідчого необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави у розмірі 600 (шестисот) розмірів прожиткового мінімуму, у зв`язку із тяжкістю та винятковістю даного правопорушення для забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, що складає 1 610 400 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, слідчий суддя не вбачає виключних обставин, що застава у зазначених межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 у тяжкому злочині, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, покладених на нього обов`язків.

Майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 не встановлює можливості сплати застави у визначеному слідчим розмірі, а саме у сумі 1 610 400 грн. (один мільйон шістсот десять чотириста) гривень. Крім того, як зазначено самим слідчим, розмір разової неправомірної матеріальної вигоди, отриманої підозрюваним ОСОБА_4 разом з іншими співучасниками кримінального правопорушення, складає не менше 4200 доларів США, що не є співмірним з розміром застави, визначеним у клопотанні слідчого.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки, з урахуванням тяжкості покарання, обставин, які обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час існують, та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також враховуючи майновий і сімейний стан підозрюваного та відсутність виключних обставин, для того, щоб виходити за межі встановленого чинним законодавством розміру застави, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбаченних ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком на 60 діб, з моменту затримання (08.01.2023 року ) до 08.03.2023 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 80-ти (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн.), що станом на 11.01.2023 року складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.01.2023 року о 14:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1