Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/163/23 Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02 квітня 2023 року із визначенням розміру застави в сумі 124 050 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ленінського районного суду м.Кіровограда перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що ризики, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 лютого 2023 року, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02 квітня 2023 року із визначенням розміру застави в сумі 124 050 грн.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 офіційно не працює, зі слів останнього проживає зі співмешканкою та дитиною, однак підтверджуючих даних до суду не надав, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, також, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, серед яких за аналогічні злочини проти власності, останній раз засуджений вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2022 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку на 3 роки, тобто по даній справі обвинувачується за вчинення злочину у період відбування іспитового строку.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що до затримання підозрюваний проживав зі своєю громадянською дружиною та малолітньою дитиною в АДРЕСА_1 та працював, не офіційно за наймом виконуючи будівельні роботи. Зареєстрований ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 де проживає його матір. Також ОСОБА_6 , має ряд тяжких захворювань з приводу яких проходив лікування.

Прокурор, обвинувачений та захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, крім того захисник шляхом телефонограми повідомив про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 офіційно не працює, зі слів останнього проживає зі співмешканкою та дитиною, однак підтверджуючих даних до суду не надав, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, також, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, серед яких за аналогічні злочини проти власності, останній раз засуджений вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2022 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку на 3 роки, тобто по даній справі обвинувачується за вчинення злочину у період відбування іспитового строку.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім того, суд першої інстанції на підставі ч.5 ст.182 КПК України та з урахуванням суспільної небезпеки злочину, в скоєнні якого підозрюється підозрюваний, його особу та матеріальний стан, дійшов до правильного висновку щодо визначення розміру застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 грн.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом не враховано ряд характеризуючих даних для обрання запобіжного заходу, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали враховано всі характеризуючі данні на особу обвинуваченого.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 лютого 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 квітня 2023 року із визначенням розміру застави в сумі 124 050 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8 Ремез

(підписи)