Справа № 766/1735/18
1-і/214/214/22
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, про продовження дії запобіжного заходу, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: запобіжний захід у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_5 продовжити строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він близько 10.00 години 04.11.2017, знаходячись сходовій клітині будинку АДРЕСА_1 переслідуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно, з корисливих мотивів, незаконно, шляхом натискання на вхідні двері квартири АДРЕСА_2 , від якого розірвався металевий ланцюг між дверима та дверною рамою, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої похилого віку ОСОБА_6 , 1930р.н., яке виразилось у поштовху рукою в плече останньої, від якого потерпіла впала на підлогу, проник у житло ОСОБА_6 , а саме квартиру АДРЕСА_2 , де з спальної кімнати, а саме з крісла відкрито викрав грошові кошти потерпілої в сумі 12000 гривень купюрами різного номіналу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 збитки на вищезазначену суму. Зазначає, що таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності , в міру своєї вини, кожен невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Вказує, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті. Зазначає, що ОСОБА_5 є уродженець м. Кутаісі Республіки Грузія, без громадянства, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, без реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 30.05.1997 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч.2 ст. 142, 44 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі; 18.08.1998 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 101, 42 КК України (1960 року) до 9 років позбавлення волі; 24.10.2007 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі; 30.07.2009 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст.ст. 391, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 10.04.2015 по відбуттю строку покарання. Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 06.05.2020 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строк дії якого востаннє продовжено ухвалою Херсонського міського суду від 28.02.2022 до 28.04.2022 року (включно). Вказує, що на даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними. Зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного як із відкритим заволодінням чужим майном, поєднаним із проникнення у житло потерпілої особи, так і із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілій особі, за яке передбачена відповідальність строком від 4 до 8 років позбавлення волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що допит останніх новим складом суду не проведено, переховуватись від суду. Також зазначає відомості, що характеризують особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів; відсутність відомостей щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, як і відсутні відомості щодо постійного та зареєстрованого місця проживання, ОСОБА_5 до затримання працевлаштованим не був, а тому постійного заробітку не мав, що створюватиме додатковий ризик продовження протиправних дій з метою отримання доходів, не є громадянином жодної держави, під час судового розгляду перебував у розшуку, що і стало передумовою зміни домашнього арешту на тримання під вартою. За таких обставин, обґрунтованим вважає продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_5 . Наполягає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та підтвердив його зміст.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні захисник пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Як передбачено ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців; у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого.ст.186 ч.2 КК України яке є тяжким злочином проти власності, поєднаним у момент його вчинення із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, за яке передбачене покарання від 4 до 8 років позбавлення волі.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжений по 28 квітня 2022 року. При цьому суд встановив, що існує такий ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 22 квітня 2022 року. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розгляд цього клопотання призначався на 25 квітня, 27 червня, 29 липня, 25 жовтня 2022 року, тобто кожного разу з перервою, яка не перевищувала двох місяців, якщо ці місяці послідовно рахувати від 28 квітня 2022 року. Кожного разу судом відкладався розгляд клопотання про продовження цього строку, так як суд не мав можливості забезпечити участь обвинуваченого, а отже розглянути та вирішити по суті питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Про неможливість вирішити клопотання по суті, суд після кожного засідання повідомляв установу, в якій тримався обвинувачений. Виходячи з того, що обвинувачений після 28 квітня 2022 року по даний час продовжує триматися під вартою, суд вважає, що установою, в якій він тримався, застосовувалися, як це передбачено ст.331 ч.4 КПК України, положення ст. 615 КПК України, а тому строк його тримання під вартою закінчується 28 грудня 2022 року. На переконання суду за таких обставин клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає вирішенню саме по суті, зокрема, з точки зору обґрунтованості клопотання та доцільності подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Суд бере до уваги, що в разі визнання ОСОБА_5 винним та при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, згідно ст.72 КК України та ст.374 КПК України суд буде зобов`язаний зарахувати йому у строк відбування покарання увесь час перебування під вартою і таке зарахування буде відповідати інтересам обвинуваченого, не буде порушувати його прав.

Судове провадження на даний час не завершене, тому до 28 грудня 2022 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існує ризик, передбачений ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як в разі визнання його винним йому загрожує покарання у вигляді тривалого позбавлення волі. Також суд вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення. При цьому суд також бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, раніше судимий.

На переконання суду інший запобіжний захід, на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначеного судом ризику.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 28 грудня 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 26 лютого 2023 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 26 лютого 2023 року.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_7 ОСОБА_8