Справа № 521/8249/23
Номер провадження:1-кс/521/1185/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2023 року до чергової частини відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від співробітника УБН в Одеській області ДБН НП України про те, що 25.03.2023 року близько 17:40 годин біля будівлі за адресою м.Одеса, вул.Радісна, 9а, було зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено та вилучено речовину кристалічного походження, яку останній зберігав з метою збуту.
Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.
Власник майна в судове засідання не прибув, своє відношення до клопотання слідчого не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вказаного майна.
Разом з тим, слідчим у клопотанні порушується питання про арешт зіп пакету з речовиною кристалічного походження що поміщений до сейф пакету № sud 2011260 та зіп пакету з речовиною кристалічного походження блакитного кольору що поміщений до сейф пакету № sud 2011261.
Відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.
Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1ст. 170 КПК України).
Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого в частині арешту на майно, а саме: зіп пакету з речовиною кристалічного походження що поміщений до сейф пакету № sud 2011260 та зіп пакету з речовиною кристалічного походження блакитного кольору що поміщений до сейф пакету № sud 2011261 не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Слідчим не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.
Окрім цього, в разі визнання відповідно до висновку експерта вказаного майна наркотичним засобом або психотропною речовиною, таке майно не може бути повернуте його власнику.
Слід зазначити, що обіг наркотичних засобів та психотропних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого у цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на вилучене майно 26.03.2023 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ,: телефон марки Nokia з номер телефону НОМЕР_1 , поміщений до сейф пакету № PSP 1090781, redmi з номерами телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , поміщений до сейф пакету № PSP 1090780, фрагмент картону з наліпкою нової пошти з ТТН до сейф пакету № SUD 2011262.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1