У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання cтаршого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РКП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001529 від 15.09.2022, у зв`язку із вчиненням особою у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бушеве Рокитнянського району Київської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , її законний представник ОСОБА_7 , захисник - адвокат ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

Так, положеннями статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закону) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і канабісу, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях , передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме: діяльності з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);використанні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);діяльності з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

15.09.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Коцюбинського, що в м. Узин Білоцерківського району Київської області, на земельній ділянці побачила рослини зеленого кольору, ззовні схожі на «коноплю». У подальшому ОСОБА_5 зірвала кілька рослин «коноплі» та помістила у поліетиленовий пакетбілого кольору, який залишила незаконно зберігати при собі.

Після цього, 15.09.2022 близько 12:30 год. перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , була зупинена працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин. В ході огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видала поліетиленовий пакет білого кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «канабіс», загальна маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 78.61 г, яку ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала при собі.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 332 від 28.10.2022, зробленого КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованого їй кримінального проступку не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю - за МКХ-10 F 70.1 та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані неосудності, вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що вона вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації останньої до психіатричного закладу зі звичайним наглядом та просив його задовольнити.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 в судовому засіданні у присутності свого законного представника та захисника визнала свою вину, не заперечувала обставин, які викладені у фабулі клопотання прокурора та показала, що 15.09.2022 в м. Узин Білоцерківського району Київської області по вул. Шевченка, трохи дальше біля річки, вона нарвала рослин коноплі, не пам`ятає скільки, не для когось і не на продаж, а для власного вживання. Рослини положила до білого пакету із написом «АТБ». Повертаючись додому її зупинив поліцейський та запитав що вона несе, вона сказала, що канабіс. Потім поліцейський запитав для кого, на що вона відповіла що для себе щоб вживати, бо вже біля трьох років вона його вживає шляхом куріння. Вона повідомила, що все добровільно видасть. Очікуючи слідчо-оперативну групу вона добровільно перебувала поряд із працівником поліції, він не чинив на неї фізичного чи психологічного тиску. Після приїзду СОГ вона добровільно видала наркотичну речовину у присутності двох понятих. У судові засідання вона не прибувала, тому що боялася, що її позбавлять волі.

З матір`ю вона проживати не хоче, а хоче проживати зі своїм чоловіком і дитиною, але зараз її туди на поріг не пускають. Вона тиждень була у реабілітаційному центрі для алко і наркозалежних осіб у с. Дмитрівка Київської області. Потім вона його покинула, чому, сказати не може. Із центру вона повернулася у чужу сім`ю яка мешкає в АДРЕСА_4 , допомагає їм, вони надали їй окрему кімнату у користування. ЇЇ чоловік з дитиною проживають по цій же вулиці недалеко, чому вона не повертається до них не може відповісти, чому добровільно не відвідувала лікарню за місцем свого проживання також не може пояснити.

Вона категорично не згодна з госпіталізацією її до психіатричного закладу, у лікарню вона не хоче їхати і не поїде, тому що не хоче вийти звідти «овочем», запевняє, що буде лікуватися самостійно.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 при вирішенні клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусового лікування у виді госпіталізації до медичного нагляду зі звичайним наглядом поклалася на розсуд суду, разом з тим повідомила, що для її здоров`я краще буде щоб її все таки госпіталізували, оскільки самостійно вона лікуватися не буде. Про те, що її дочка ОСОБА_5 вживає наркотичні засоби їй нічого не було відомо. По характеру її дочка добра, але шкідлива, із самого дитинства тікає і тому вона вимушена її постійно шукати. На обліку у психіатра вона перебуває з дитинства. Дочка з дитинства хворіє, у неї вроджена вада серця у зв`язку з чим було оперативне втручання, її заборонено було пити, курити, каву вживати. Поки вона з нею жила, то слухала її і притримувалася цих вимог. А у 2018 році, коли вона зійшлася із чоловіком ОСОБА_9 , офіційно вони не розписані, то все кардинально змінилося, вона почала вживати алкоголь, курити та блудити. Вона їй неодноразово пояснювала, що їй потрібне лікування, потрібно приймати вітаміни, відвідувати психіатра, на що у відповідь чула: «я доросла, ти не маєш права мною керувати». Потім ОСОБА_10 народила дитину, яку до одного року семи місяців вона виховувала сама, тому що ОСОБА_11 вона не потрібна була. Потім ОСОБА_10 десь чотири місяці проживала у сім`ї з дитиною, чоловіком та його матір`ю, а потім знову пішла блудити. Зараз дитина проживає зі своїм батьком і бабусею, ОСОБА_11 вона не потрібна. Вона приходила до дитини у нетверезому стані, тому її не пустили у двір до дитини.

З приводу примусових заходів медичного характеру, зазначає, що краще буде якщо ОСОБА_12 госпіталізують, принаймні вона буде не голодна, не буде скитатися та й отримає медичне лікування. В психіатричній лікарні в смт. Глеваха вона лікувалася згідно рішення Рокитнянського районного суду Київської області до 25.01.2023. У цей день вона особисто її звідти забрала, після чого 29.01.2023 ОСОБА_10 уже знову втекла з дому і до цього часу вона блудила в м. Узині. Проживала вона до лікування і після лікування з іншим чоловіком у будинку, де немає вікон, скрізь розкидані шпріци, пляшки і сміття. Потім з реабілітаційного центру приїхав пастир, щоб забрати її нового чоловіка на лікування, але забрав їх обох у реабілітаційний центр, що в селі Дмитірвка під м. Києвом. Віра їй зателефонувала і повідомила, що вона уже в реабілітаційному центрі, що їй там подобається, і вона там буде. Але вона там побула лише тиждень і в п`ятницю 10.03.2023 вона знову пішла до тієї хати, а звідти пішла жити до циганів, які живуть недалеко, там де п`ють, курять, б`ються, це не благополучна сім`я. Наразі ОСОБА_10 проживає в жахливих умовах, однак з нею жити вона категорично відмовляється.

Самостійно ОСОБА_5 ніколи не лікувалася. Кожні пів року їй потрібно відвідувати районного психіатра, але вона цього не робить. Вона телефонує до її чоловіка і просить, щоб вони поїхали в лікарню, для того щоб лікар виписав лікування, але ні вона, ні її чоловік цього не роблять.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію в судовому засіданні ОСОБА_5 та вважав на можливе призначити їй амбулаторне лікування, а не стаціонарне.

Обставини щодо вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру підтверджуються показаннями свідка, наданими безпосередньо суду.

Так, свідок ОСОБА_13 , будучи допитаним в судовому засіданні показав, що 15.09.2022 близько 13:00 год. в ході патрулювання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, в парку імені ОСОБА_14 , ним була зупинена ОСОБА_5 , яка під час спілкування повідомила, що зберігає при собі наркотичну речовину - канабіс, який вона нарвала, начеб-то у полезахисній смузі для себе, тому що його вживає. Вона мала при собі пакет, який був не прозорий, якого він був кольору, не пам`ятає. Зверху, через отвір у пакеті було видно, що у ньому знаходяться рослини коноплі. Потім ОСОБА_5 відкрила пакет і показала його вміст, там дійсно були зірвані рослини коноплі. Переконавшись в тому, що особа дійсно зберігає наркотичний засіб, він зателефонував на лінію «102» та викликав слідчо-оперативну групу. До приїзду СОГ він пакет у ОСОБА_5 не вилучав. Слідчо-оперативна група приїхала десь через годину. Весь цей час ОСОБА_5 перебувала поряд з ним добровільно, залишити місце події не намагалася, повідомила, що добровільно видасть працівникам поліції наркотичну речовину. До приїзду СОГ на ОСОБА_5 з його боку не здійснювався фізичний чи психологічний тиск. Приїхала СОГ і у присутності двох понятих, із застосуванням відеозапису було складено протокол огляду місця події під час якого у ОСОБА_5 було вилучено вказану наркотичну речовину та поміщено до спеціального пакету. Протокол був підписаний усіма присутніми без зауважень. Наркотичну речовину ОСОБА_5 видала добровільно, тому підстав її затримувати та обшукувати не було. При цьому ОСОБА_5 пояснювала, що вказану наркотичну речовину вона нарвала для власного вживання без мети збуту. Вона добре розуміла що ця трава є наркотичним засобом.

З ОСОБА_5 він знайомий на протязі чотирьох років, спочатку у неї була родина, потім вона від неї пішла і почала вести антигромадський спосіб життя, почала спілкуватися з раніше судимими особами. У неї є малолітня дочка, яка проживає з чоловіком, дитину вона не відвідує та не доглядає за нею.

Крім того, обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, яке полягає незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту також підтверджуються і письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду.

Так, відповідно до рапорту помічника чергового ВПД № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області 15.09.2022 о 12:43 год. на лінію 102 надійшло повідомлення працівника поліції ОСОБА_13 про те, що в м. Узині Білоцерківського району Київської області в парку ім. Поповича зупинили ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мала при собі канабіс.

Згідно рапорту оперуповноваженого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 15.09.2022 близько 12:30 год. за адресою: АДРЕСА_3 , було помічено громадянку, яка дивно себе поводить. Підійшовши до неї та представившись з метою перевірки документів, остання почала нервувати. Було встановлено особу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На запитання чи є у неї заборонені речі вона повідомила, що в середині білого поліетиленового пакету, який у неї в руках, знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору «канабіс», яку вона зберігає для власного вживання.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що 15.09.2022 о 13:15 год на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001529 за ч. 1 ст. 309 КК України про те, що 15.09.2022 близько 12:30 год працівники поліції за адресою: м.Узин Білоцерківського району, парк Поповича, зупинили ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що зберігає речовину рослинного походження схожу на наркотичну.

Із протоколу огляду місця події від 15.09.2022, із додатком CD-RW диском до нього, вбачається, що 15.09.2022 у період часу з 14-15 год по 14-21 год. дізнавачем сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 у присутності двох понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , за участю спеціаліста ОСОБА_18 інших осіб: ОСОБА_13 , ОСОБА_5 із застосуванням цифрової відеокамери «Panasonic» моделі «HV-160», було проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 . На вказаній земельній ділянці знаходиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка добровільно погодилась видати поліетиленовий пакет білого кольору біля якого вона стояла. Поліетиленовий пакет білого кольору знаходиться на підлозі із земляним покриттям. Всередині пакету знаходиться рослинна речовина зеленого кольору зовні схожа на наркотичну. Даний пакет було поміщено до спеціального пакету № 7128881 та вилучено до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. Протокол підписаний усіма учасниками без зауважень до нього.

Із переглянутого відеозапису, що міститься на CD-RW диску, доданому до протоколу огляду від 15.09.2022 вбачається, що на земельній ділянці знаходиться поліетиленовий пакет білого кольору біля якого стоїть ОСОБА_5 . На пропозицію дізнавача ОСОБА_5 відкрила поліетиленовий пакет білого кольору та показала його вміст при цьому пояснила, що це конопля, яку вона нарвала для власного вживання. Після цього ОСОБА_5 добровільно видала дізнавачу поліетиленовий пакет білого кольору із вмістом рослин коноплі, який було поміщено до сеціального пакету № PSP 7128881 та герметично запаковано.

Відповідно до заяви ОСОБА_19 від 15.09.2022 на ім`я дізнавача сектора дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 остання добровільно без будь-якого тиску видає працівникам поліції пакет у який вона нарвала канабіс.

Постановою дізнавача від 15.09.2022 поліетиленовий пакет білого кольору із вмістом рослинної речовини зеленого кольору зовні схожої на наркотичну, яка поміщена до спеціального пакету № PSP128881 визнано речовим доказом у справі.

15.09.2022 у період часу з 16:00 год по 16:10 год. дізнавач сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 у приміщенні службового кабінету із застосуванням фотографування фотоапаратом марки «Canon» моделі «А3100» провів огляд предмету: спеціального пакету № PSP128881 в якому знаходиться поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження ззовні схожою на наркотичну про що складено протокол огляду предметів із додатком до нього.

Із висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-22/39353-НЗПРАП від 28.09.2022 з додатком до нього, проведеного відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 про призначення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів, із дослідницької його частини, вбачається, що об`єкт дослідження надійшов у спеціальному пакеті Національної поліції України № PSP128881 із полімерного матеріалу, на якому наявні друковані та рукописні пояснювальні написи, в опечатаному вигляді. Порушень цілісності пакування не виявлено. При розпакуванні пакету виявлено пакет із полімерного матеріалу білого кольору з друкованими написами «АВТОТЕХНІС…», що містить вологу речовину рослинного походження зелено-коричневого кольору з ознаками плісняви та гниття масою 331.29 г.

Речовина після проведення дослідження та первинне пакування запаковано у спеціальний пакет № 5868433 з полімерного матеріалу, на якому наявні друковані і рукописні пояснювальні написи, який повернуто ініціаторові проведення судової експертизи разом з висновком експерта.

За результатами експертизи надана на дослідження волога речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору з ознаками плісняви та гниття є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 78.61 г.

Постановою дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 03.10.2022 спеціальний пакет № 5868433, у якому міститься речовина рослинного походження зеленого кольору - особливо небезпечний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 78.61 г визнано речовим доказом та згідно квитанції № 1294 передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

З огляду на положення ч. 1 ст. 26 КПК України в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом, судом було прийнято відмову прокурора від виклику та допиту в судовому засіданні свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .. Інші учасники судового провадження на допиті вказаних свідків в судовому засіданні не наполягали.

Дослідивши, оцінивши та перевіривши вищенаведені зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що відповідні час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту є доведеними.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 332 від 28.10.2022, зробленого КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» за результатами проведення амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованого їй кримінального проступку страждала на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю - за МКХ-10 F 70.1. ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованого їй кримінального проступку не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час вчинення інкримінованого їй кримінального проступку на тимчасовий розлад психічної діяльності не страждала. В даний час ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю - за МКХ-10 F 70.1. ОСОБА_5 в даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. За своїм психічним станом ОСОБА_5 не може брати участь у проведенні процесуальних дій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 1 статті 513 КПК України визначено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Під час судового розгляду було встановлено, що мало місце вчинення суспільно небезпечного діяння, що ці діяння було вчинено саме ОСОБА_5 , що відповідає вимогам п.1, 2 ч.1 ст.513 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі №234/18511/18 (провадження №51-4960км19) зазначив, що оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.

Враховуючи вищевикладене, судом виключено із фабули обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй суспільно-небезпечного діяння, які зазначені у клопотанні, посилання прокурора на мету та мотив, з якими ОСОБА_20 придбала та зберігала наркотичний засіб, а саме «для власного вживання без мети збуту».

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, з 2006 отримує амбулаторну психіатричну допомогу в кабінеті психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, сварок з сусідами не вчиняє, громадський порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає, скарг з боку сусідів не надходило, зв`язків з раніше засудженими та особами схильними до вчинення правопорушень та злочинів не підтримує.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого їй суспільно небезпечного діяння страждала на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю - за МКХ-10 F 70.1 та не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю - за МКХ-10 F 70.1 та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

За викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності та продовжує перебувати в такому стані на момент розгляду справи судом, що відповідає положенням п.3 ч.1 ст.513 КПК України.

За вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності …, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, згідно ст. 94 КК України суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Вказаною статтею визначено три критерії, які суд має врахувати, призначаючи певний вид примусових заходів медичного характеру: 1) медичний (характер і тяжкість захворювання), 2) юридичний (тяжкість вчиненого діяння) 3) соціальний (ступінь небезпечності хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання. (постанова ККС ВС від 25.09.2019 № 464/7471/16-к).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 N 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого

для себе або інших осіб, суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Із наявного у справі висновку судово-психіатричної експертизи вбачається, що експертна комісія рекомендувала застосування стосовно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

З огляду на дату проведення судово-психіатричної експертизи (28.10.2022), станом на день розгляду справи в суді відсутні підстави для визначення ОСОБА_5 такою, що одужала або про те, що внаслідок змін у її здоров`ї відпала потреба у застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Отже, з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта, характеру скоєного ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, суд дійшов висновку, що її лікування та запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь неможливе шляхом застосування іншого (більш м`якого) виду примусових заходів медичного характеру, ніж госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, що забезпечить відповідний баланс між правами ОСОБА_5 та інтересами суспільства.

За викладених вище обставин, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Отже, покладення судових витрат за проведення експертизи ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено. Таким чином, судові процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи (висновок експерта від 28.09.2022 № СЕ-19/111-22/39353-НЗПРАП), вартістю 1132.68 грн. слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання cтаршого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РКП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру за матеріалами кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001529 від 15.09.2022 у зв`язку із вчиненням особою у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1132.68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні 68 коп) компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази у справі, а саме:

речовину рослинного походження зеленого кольору - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 78.61 г, яка знаходиться у спеціальному пакеті № 5868433 та, згідно квитанції № 1294, передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання ухвалою законної сили - знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1