Справа № 686/5161/23
Провадження № 1-кс/686/1752/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 14.02.2023 р. ОСОБА_3 звертався до Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, із заявою про вчинення уповноваженою службовою особою Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, однак відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані. У скарзі ОСОБА_3 просить: зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, внести відомості, які містить його заява від 14.02.2023 року про вчинення уповноваженою службовою особою Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області кримінального правопорушення, за ч.3 ст.382 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд скарги без його участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступного.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки вбачається, що дійсно 14.02.2023 р. ОСОБА_3 звертався до директора Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, із заявою, датованою 14.02.2023 р., в якій повідомляв, що: «06.07.2021 р. ним до Відділу поліцейської діяльності №2 (м. Красилів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: вулиця М. Грушевського, 46, м.Красилів, Хмельницька область, подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст.ст.356, ч.2 197-1 КК України, у якій він виклав обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення. У своїй заяві ОСОБА_3 просив: прийняти його заяву про кримінальне правопорушення за ст.ст.356, ч.2 197-1 КК України; внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відповідно до ч.1 ст.214 КПК України надати йому, як заявнику, витяг з цього реєстру; невідкладно розпочати досудове розслідування, у формі попереднього слідства, з підстави вчинення правопорушення, що має ознаки складу злочину, передбаченого ст.ст.356, 197-1 КК України; у разі, якщо під час досудового розслідування буде встановлено інші злочини, вчинені особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані із злочинами, вчиненими особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, вирішити питання щодо притягнення винних осіб до відповідальності, встановленої чинним законодавством України. Оскільки відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ст.ст.356, ч.2 197-1 КК України, які містить подана ОСОБА_3 до відділу поліції заява до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено, досудове розслідування не розпочато, ОСОБА_3 звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_4 від 20.07.2021 р. у справі № 686/17017/21 зобов`язано уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, згідно з заявою ОСОБА_3 від 06.07.2020 р. Кримінальне провадження № 0000949, відомості у якому 10.08.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України постановою дізнавача було закрито 30.11.2021 р., про що ОСОБА_3 не було відомо, оскільки йому, як заявнику, постанову про закриття цього кримінального провадження надіслано не було, тому 13.09.2022 р. ним до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було надіслано скаргу, у якій він просив зобов`язати уповноважених службових осіб Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надіслати йому, як заявнику, постанову про закриття кримінального провадження №0000949. Виходячи з положень ч.6 ст.284 КПК України, надіслання копії постанови про закриття кримінального провадження учасникам кримінального провадження, зокрема заявнику або потерпілому, є обов`язковим для слідчого, дізнавача, оскільки, таким чином гарантується захист прав учасників кримінального провадження, визначених кримінальним процесуальним законом, в тому числі можливість оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_5 від 28.09.2022 р. у справі № 686/15811/22, яка, відповідно до положення ч.5 ст. 532 КПК України (надалі - КПК), набрала законної сили з моменту її оголошення, зобов`язано уповноважену службову особу Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області надіслати ОСОБА_3 копію постанови про закриття кримінального провадження №0000949. Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно з ч.2 ст.21, ч.1 ст.533 КПК, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України; вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Згідно з ч.2 ст.534 КПК судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. На час звернення з цією заявою, ОСОБА_3 не отримав копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000949 і, відповідно, вищезазначену ухвалу суду уповноваженою на те службовою особою Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області не виконано. Тобто, уповноваженою на те службовою особою Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, виявлено явну неповагу до принципу обов`язковості судового рішення (res judicata). Зважаючи на допущене уповноваженою особою Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області порушення вимог ст.214 КПК щодо внесення відомостей, які містить заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення до ЄДРДР, неналежну процесуальну поведінку і невиконання вимог ч.6 ст.284 КПК України щодо надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження №0000949 заявнику, є обґрунтовані підстави стверджувати, що має місце умисне невиконання уповноваженою особою Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області рішення суду, оскільки ця особа мала можливість виконати судове рішення, але не зробила цього. Відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, встановлена ст.382 КК України. Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Відповідно до ст. 513 Закону України "Про запобігання корупції", слідчі та дізнавачі віднесені до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Таким чином, уповноваженою службовою особою Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, вчинено кримінальне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.3 ст.382 КК України та карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тому, ОСОБА_3 у своїй заяві просив: прийняти його заяву про вчинення уповноваженою службовою особою Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області кримінального правопорушення, за ч.3 ст.382 КК України; внести відповідні відомості, що містить заява ОСОБА_3 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування цього кримінального правопорушення та, відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, надати йому, як заявнику, витяг з цього реєстру.»

Вказана заява ОСОБА_3 14.02.2023 р. була зареєстрована в ТУ ДБР у місті Хмельницькому як звернення № 308зкп від 14.02.2023 р..

Відомості до ЄРДР за цією, поданою ОСОБА_3 заявою, датованою 14.02.2023 р., внесені не були, про що заявника було повідомлено листом за вих. №308зкп/14-01-01-628/2023 від 24.02.2023 р., за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в м.Хмельницькому.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві, яка датована 14.02.2023 р., викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч.3 ст.382 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, не йдеться у цій заяві про те, що службовими особами Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області саме умисно не виконується ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2022 р., зокрема про те, що вказані службові особи відмовляються виконати вказане рішення суду або перешкоджають його виконанню), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Так, у вказаній заяві ОСОБА_3 повідомляє про існування ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2022 р. у справі № 686/15811/22 і про те, що станом на 14.02.2023 р. вказане рішення суду не виконане. Проте, ні заява про вчинення кримінального правопорушення, ні долучені до цієї заяви документи, не містять жодних відомостей про те, що уповноваженим службовим особам Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, саме яких, відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2022 р., було зобов`язано надіслати ОСОБА_3 копію постанови дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_6 від 30.11.2021 р. про закриття кримінального провадження №0000949 від 10.08.2021 р., було відомо про ухвалення вказаного рішення суду та що це рішення вказаними службовими особами було отримано. Відсутні й у доданих до поданої ОСОБА_3 заяви матеріалах й будь-які підтверджуючі відомості про те, що службовими особами Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, після отримання такої, що набрала законної сили, ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2022 р., умисно не виконується ця ухвала суду. Тобто, у вказаній заяві не викладено жодних обставин, які б свідчили про те, що рішення суду дійсно не виконується, що службові особи Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області мали реальну можливість виконати вказане судове рішення та у діях зобов`язаних цим рішенням службових осіб є умисел на невиконання ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2022 р.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що уповноваженими особами Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку також йдеться у поданій ОСОБА_3 скарзі, тому у задоволенні цієї скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя