Справа № 165/2221/22
Провадження № 1-кп/165/208/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000245 від 26.07.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого за договором цивільно-правового характеру у ТЗОВ Ю.КЕНВЕС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 , згідно рішення Нововолинського міського суду Волинської області у справі №2-1314 від 21 вересня 2009 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі (однієї четвертої) частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме 20 серпня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів, ухилився від повного та своєчасного виконання рішення суду, будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не вжив заходів до офіційного працевлаштування, однак неофіційно працював та заробляв кошти на прожиття, будучи належним чином ознайомлений з порядком сплати аліментів, коштів, встановлених судовим рішенням на утримання неповнолітнього сина, не сплачував без поважних причин, таким чином злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого утворилася заборгованість із сплати таких коштів за період з 01.01.2017 по 30.07.2022 в сумі 106985,39 грн., що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку і пояснив, що допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина від першого шлюбу, оскільки звільнився з роботи, так як за станом здоров?я не міг продовжити працювати на шахті. Працював неофіційно на тимчасових роботах, зароблені кошти витрачав на утримання нової сім?ї, де виховує двох дітей, які часто хворіють. Періодично нетривалий час перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, однак офіційно працевлаштуватись не мав можливості, оскільки йому видавали направлення для працевлаштування на шахту, де по стану здоров?я він працювати не міг. Розуміє, що зобов`язаний сплачувати заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_12 , в зв`язку з чим декілька днів тому працевлаштувався офіційно і вже перерахував потерпілій чотири тисячі гривень в рахунок погашення заборгованості по аліментних зобов`язаннях. У вчиненому кається, стосовно покарання, покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що від шлюбу з обвинуваченим мають сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з нею. Батько дитини після звільнення з роботи з шахти, починаючи з 2017 року не сплачує аліменти на утримання дитини, призначені рішенням суду. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_6 з пропозицією добровільно вирішити питання про сплату аліментів та погашення заборгованості по цих платежах, але позитивного результату не було. Тому звернулася в правоохоронні органи з відповідною заявою і просить притягнути обвинуваченого до відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Стосовно покарання у виді громадських робіт, то вважає, що таке буде не дієвим.

Визнавши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілою змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння, повністю доведеною.

Суд визнає ОСОБА_6 винуватим в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштувався, має на утриманні неповнолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, особою з інвалідністю першої, другої групи не визнаний, відсутні відомості про його негативну поведінку за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове погашення заборгованості по аліментах в добровільному порядку.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведених висновків, враховуючи обставини провадження та особу обвинуваченого, беручи до уваги, що він офіційно працевлаштувався з повною зайнятістю на робочому місці, враховуючи думку потерпілої у провадженні, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, ОСОБА_14 доцільно призначити передбачене санкцією ч.1 ст.164 КК України покарання у виді обмеження волі.

Поряд з цим, призначаючи такий вид покарання, суд, враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, встановлені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на підставі ст.75, 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме положенням ст.65-68, 69-1 КК України та буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання, якщо він, протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, згідно ст.76 КК України обов`язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис ОСОБА_15 -Піжук