Справа № 635/2422/17
Провадження № 1-кп/545/229/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава, в режимі відео конференції, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 , ч. 3 ст. 297 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, обраного на досудовому слідстві у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і не змінилися, він може переховуватися від суду,незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення .

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Так, відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався та строк дії якого закінчується 26.11.2022 року, однак судове провадження по даному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання

обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до підпункту « с » пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі « Ладент протии Польщі » ( Ladent v. Poland ), а тому

тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

З урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше неодноразо засуджувався за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у скоєнні тяжких умисних злочинів, що свідчить про його системний характер протиправної поведінки та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, незважаючи на невідворотність покарання , перебував у розшуку, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків , не працює, тобто не має легальних джерел доходу , враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, у суду є обгрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали та не змінилися.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів суду не надано.

Інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, виходячи з конкретних обставин справи, не буде достатнім стимулюючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , оскільки в будь-якому випадку передбачає перебування останнього на волі.

За таких обставин строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити , а тому клопотання прокурора обгрунтоване та підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що розгляд кримінального провадження неможливий без особистої участі обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому його необхідно етапувати з Державної установи

« Харківський слідчий ізолятор » до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23 » з подальшою його доставкою до Полтавського районного суду Полтавської області.
Керуючись ст.ст. 177,178,183,194-197,201,331,392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 07.01.2023 року включно.

Доставити ОСОБА_4 до Державної установи « Полтавська установа виконання покарань № 23 » з Державної установи « Харківський слідчий ізолятор » для забезпечення участі у розгляді кримінального провадження відносно нього.
Виконання ухвали в частині доставки обвинуваченого доручити начальнику Державної установи « Харківський слідчий ізолятор ».

Доручити начальнику Державної установи « Харківський слідчий ізолятор » вручити обвинуваченому копію ухвали.

Зобов`язати начальника Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23 » при надходженні обвинуваченого ОСОБА_4 до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23 » негайно повідомити про це Полтавський районний суд Полтавської області.
Копію ухвали вручити прокурору, направити обвинуваченому, начальнику ДУ « Харківський слідчий ізолятор » та начальнику ДУ « Полтавська установа виконання покарань № 23 ».

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1