Справа № 307/2450/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/607/22 за апеляційними скаргами ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.152; ч.6 ст.152; ч.3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

Продовжено обраний відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 60 днів, тобто до 24 години 17 січня 2023 року.

Строк дії ухвали - до 24 години 00 хвилин 17 січня 2023 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , - відмовлено.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 за погодженням з першим заступником керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000413 від 18 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152; ч.6 ст. 152; ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України.

20 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, 29 серпня 2022 року ОСОБА_6 оголошено додаткову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152; ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України, а 25 листопада 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

У вчиненні цих кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий.

7 жовтня 2022 року слідчим суддею Тячівського районного суду продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 18 січня 2023 року.

11 жовтня 2022 року слідчим суддею Тячівського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, строком до 9 грудня 2022 року.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показань на його користь, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, і підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_6 неодноразово вчиняв кримінальне правопорушення відносно потерпілої, у зв`язку з чим вбачається необхідність у продовжені застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшилися, тобто тримання ОСОБА_6 під вартою є виправданим.

Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, за вчинення яких йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Отже, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, а тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у запобіжному заході у вигляді тримання під вартою.

Просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим у клопотанні та у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.ч. ч. 4 ст. 152; ч.6 ст. 152; ч. 3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України. Слідчий суддя, вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років чи довічне позбавлення волі, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, вчинений підозрюваним ОСОБА_6 злочин, є відносно особи, що не досягла 14 років, досудове розслідування на час розгляду клопотання ще не закінчено, виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися на час розгляду даного клопотання, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, а також приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 з врахуванням положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, вважаю за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою без визначенням розміру застави до 60 днів в межах строку досудового розслідування відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням від вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням від вартою.

Від захисника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що прокурор належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки не подавав; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України у межах строку досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.152; ч.6 ст.152; ч.3 ст. 15, ч. 6 ст. 152 КК України. Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою, апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище та не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також вбачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів також відхиляє.

Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням того, що строк досудового розслідування продовжено, а також із урахуванням вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою - до 17.01.2023 року.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застави в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 унеможливлює утримання його під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді