Справа № 466/8168/22
Провадження № 1-кп/466/799/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження за №0000916 від 12 серпня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше судимого, останній раз, вироком Франківського районного суду м.Львова від 22.08.2017 за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України

встановив:

у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація.

ОСОБА_5 , у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, 25.07.2022 пройшов військово-лікарську комісію, згідно якої визнаний придатним до військової служби ОСОБА_5 вручено під особистий підпис повістку про явку на 08.08.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 для відправки на мобілізацію і подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст. 1, 10, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», 08.08.2022 та в подальшому не прибув до місця призову.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини, та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, розяснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов переконання, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю. Кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.336 КК України суд вважає вірною, оскільки обвинувачений вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно Кримінального кодексу України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Вказаним кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна.

Цивільний позов не заявлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких воно вчинено, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, та вважає, що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка йому інкримінована.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за його поведінкою покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Запобіжний захід у даному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1