Справа № 336/6001/22
Провадження №1-кс/336/17/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м. Запоріжжя

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчий СВ Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с. Матвіївка Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України. українця, який працевлаштований на посаді слюсаря у КП «Дружелюбівський комунгосп», мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . раніше не судимого

у кримінальному провадженні внесеному 02 листопада 2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001690 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , клопотанням про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 08 лютого 2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» зазначена правова основа діяльності поліції, а саме у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають:

1) центральний орган управління поліції;

2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачені основні обов`язки поліцейського, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва та інше.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Слідчий у відповідності до ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Здійснює свої повноваження відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, є самостійною у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Під час досудового розслідування слідчий самостійно приймає процесуальні рішення, крім випадків, коли законом передбачено винесення рішення слідчого судді, суду або згода прокурора чи погодження керівника органу досудового розслідування, або якщо рішення про його проведення приймає виключно прокурор, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.

Відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 2 примірки до ст. 368 КК України посада слідчого відноситься до посади службової особи яка займає відповідальне становище.

29.09.2022, о 13 год. 33 хв., до чергової частини відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Памірська, біля буд. № 129, екіпажем УПП в Запорізькій області ДПП зупинено транспортний засіб «Форд Транзит» в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому здійснювалося перевезення незаконно зрубаної деревини без відповідних документів.

У подальшому слідчим СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд місця події, під час якого було вилучено транспортний засіб «Форд Транзит» в кузові червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_2 , з ключем запалювання та деревиною, а також свідоцтво про реєстрацію на зазначений автомобіль № НОМЕР_3 .

За даним фактом 30.09.2022 дізнавачем СД відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.

Вказаний автомобіль з вантажем деревини вилучено та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

30.09.2022 прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя винесено постанову про зміну правової кваліфікації у кримінальному проваджені № 0000689 з ч. 1 ст. 358 КК України на ч. 1 ст. 246 КК України.

30.09.2022 прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя винесено постанову про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000689 за СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

26.10.2022 заступником начальника відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - начальником СВ винесено постанову про доручення провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчій групі, старшим групи призначено слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 .

02.11.2022 ОСОБА_5 , близько 12 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 17 відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, 31, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 , займає посаду слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, тобто є службовою особою державного органу, яка займає відповідальне становище (п. 2 примітки 1 до ст. 368 КК України), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, висловив намір надання неправомірної вигоди слідчому ОСОБА_7 за повернення вилученого транспортного засобу «Форд Транзит» в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з незаконно зрубаною деревиною.

08.11.2022 приблизно о 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 17 відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, 31, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 ,, займає посаду слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, тобто є службовою особою державного органу, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою повернення вилученого працівниками поліції транспортного засобу «Форд Транзит» в кузові червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_2 з незаконно зрубаною деревиною, надав неправомірну вигоду слідчому слідчого відділення відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , а саме гроші в сумі 10 000 гривень за прийняття ним в інтересах ОСОБА_5 незаконного рішення у кримінальному провадженні №0000689 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про повернення вилучених речових доказів, а саме транспортного засобу «Форд Транзит» в кузові червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_2 з вантажем незаконної зрубаної деревини.

На даний час дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст.369 КК України, як надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їм влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.369 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001690 від 02 листопада 2022.

У судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на заявленому клопотанні про продовження застосування строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на строк досудового розслідування до 08 лютого 2023, посилаючись на те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний ОСОБА_5 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання. Захисник зазначила, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення не доведені жодним беззаперечним доказом.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши їхні доводи матеріалами справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Підозрюваному ОСОБА_5 10.11.2022 року обрано міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби до 08.01.2023 року, включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби. Його може бути застосовано лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Режим ізоляції підозрюваного, обвинуваченого в межах житла включає лише ізоляцію на визначений час: цілодобово або на певний період,

Можливість встановлення інших обмежень при домашньому арешті в законі не передбачено. Проте на підозрюваного, обвинуваченого при обранні до нього цього запобіжного заходу як такого, що не пов`язаний з триманням під вартою, може бути покладено один або кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовуються до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: витягом з ЄДР від 02.11.2022, протоколом огляду місця події, протоколом затримання, протоколом допиту підозрюваного, фототаблицею, протоколами допиту свідків тощо.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На користь реального існування ризиків визначених стороною обвинувачення слід віднести ту обставину, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме: офіційно одружений, проживає разом з дружиною та дочкою, офіційно працевлаштований, має зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, позитивно характеризується за місцем мешкання та за місцем роботи.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби, що забезпечить право підозрюваного на працю, належний рівень життя родини, отримання належної медичної допомоги, його належну процесуальну поведінку.

За таких обставин, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 08 лютого 2022, в межах строків досудового розслідування, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 177, 178, 197, 315, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк виконання підозрюваним ОСОБА_5 таких процесуальних обов`язків::

1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 в нічний час з 22.00 по 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) з`являтися до органів досудового розслідування та суду, за першим викликом та у призначений час;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 08 лютого 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відділ поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 03.01.2023 о 12.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1