ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/554/23 Справа № 203/4565/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року про арешт майна, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року частково задоволено клопотання старшого слідчого та накладений арешт на майно, вилучене під час проведення 14.01.2023 року обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти в сумі 33 200,00 грн.;

- грошові кошти в сумі 42 300,00 грн.;

- документи на банківську ячейку на 2-х арк.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого слідчою клопотання (крім обтяження мобільного телефону, чорнових записів, банківських карток та флеш-накопичувача), оскільки зазначені речі можуть мати безпосередній зв`язок з предметом кримінального провадження і відповідають ознакам, зазначеним у статті 167 КПК.

В апеляції:

- ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання повністю.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказує на порушення територіальної підсудності розгляду клопотання, оскільки згідно витягу з ЄРДР орган, що проводить досудове розслідування кримінального провадження визначений ГУНП в Дніпропетровській області.

Зазначає на порушення вимог ч. 5 ст. 171 та ч. 2 ст. 172, ч. 6 ст. 173 КПК України.

Посилається на те, що слідчий суддя у своєму рішенні не навів жодного обґрунтування на підтвердження позиції слідчої, що грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, та у зв`язку з чим на них необхідно накласти арешт.

Вважає, що саме слідчий у клопотанні про арешт майна повинен зазначити та довести підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх не прийнятними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000114 від 18 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

14 січня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді від 12 січня 2023 року у квартирі АДРЕСА_1 був проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено предмети та речі, перелік яких наведений в протоколі обшуку.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу РОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 15 січня 2023 року, виявлені та вилучені під час обшуку речі, предмети, документи, грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000114.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За вимогами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на обставини провадження, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що грошові кошти та документи на банківську ячейку може мати безпосередній зв`язок з предметом кримінального провадження та відповідають ознакам, зазначеним у ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим клопотання слідчої задовольнив частково, наклавши на них арешт.

Колегія суддів також зважає на усталену практику Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Доводи про порушення територіальної підсудності розгляду клопотання, оскільки згідно витягу з ЄРДР орган, що проводить досудове розслідування кримінального провадження визначений ГУНП в Дніпропетровській області не є слушними, згідно Наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 № 1977 від 26 квітня 2018 року, за відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області, визначені (фактичне місце розташування) службові приміщення на 4 поверсі адміністративної будівлі ГУНП, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Князя В. Великого, буд. 34, що відносить до Центрального району м. Дніпро, що є підсудністю Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

А отже, звернення слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням саме до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 132 КПК України та не є порушенням правил підсудності.

З огляду на вищенаведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4