Справа № 462/683/23
провадження 1-кс/462/194/23
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000106 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

встановив:

Слідчий СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 , 30.01.2023 року звернулася до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.171 КПК України про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти в сумі 2 100 000 гривень, які знаходяться на рахунку ТОВ "ТВК "МЕТСТАЛЬ" НОМЕР_1 надавач платіжних послуг АТ "А-БАНК" (, МФО 307770).

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Відділом поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 27.01.2023 року до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , який просить прийняти міри до невідомої особи на ім`я ОСОБА_6 , який 27.01.2023 року шахрайським способом, шляхом зловживання довірою, заволодів його грошовими коштами в сумі 2 100 000 гривень, які останній перерахував на банківський рахунок в якості оплати за пальне, а саме дизель.

28.01.2023 року слідчим ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області винесено постанову про визнання речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 2 100 000 гривень, які знаходяться на рахунку ТОВ "ТВК "МЕТСТАЛЬ" НОМЕР_1 . З метою забезпечення збереження речових доказів, запобіганню протиправним діям, та в подальшому можливого відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності прокурора, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання з цього приводу, викладене у клопотанні.

Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника майна, оскільки з матеріалів клопотання не можливо встановити власника майна, а також з огляду на ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки відсутні відомості, що дане майно є тимчасово вилученим.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000106, 28.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.4 ст.190 КК України.

Згідно Витягу, 27.01.2023 року у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , який просить прийняти міри до невідомої особи, яка 27.01.2023 року шахрайським способом, шляхом зловживання довірою, заволоділа його грошовими коштами в особливо великому розмірі, які останній перерахував на картковий рахунок в якості оплати за пальне.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , 28.01.2023 року грошові кошти, на які просить накласти арешт слідчий, визнано речовими доказами. Проте, у матеріалах даного клопотання відсутня постанова про визнання речовим доказом, на яку покликається слідча та прокурор. Відсутні в матеріалах клопотання і інші підстави, які б слугували для задоволення клопотання про арешт майна.

Зокрема, відомості в ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_5 щодо заволодіння його грошовими коштами, однак згідно долученої копії платіжної інструкції платник ТОВ "БЕНДЖЕН ОПТ" отримувач ТОВ "ТВК"МЕТСТАЛЬ", що узгоджується зі змістом заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Окрім цього не долучено виписки з банку про перерахування коштів.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.170-174 КПК України, та згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є необґрунтованим і задоволенню не підлягає за відсутності для цього правових підстав.

Керуючись ст.131, 132, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти в межах кримінального провадження № 0000106 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Слідчий суддя: ОСОБА_1