Справа № 156/774/22
Провадження № 1-кп/156/60/22
ВИРОК
Іменем України
13 грудня 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000596 від 15.11. 2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іваничі Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , перебуваючи з 16 листопада 2001 року на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) як військовозобов`язаний, будучи визнаним довідкою військово-лікарської комісії № 661/2 від 24 жовтня 2022 року придатним до проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, 24 жовтня 2022 року о 14 год. 00 хв. особисто отримав повістку про необхідність прибуття на 06 год. 00 хв. 03 листопада 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , і подальшого призову за мобілізацією в розпорядження командира військової частини в складі команди по мобілізації для проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію».
Проте, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про необхідність прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову за мобілізацією та не прибув на 06 год. 00 хв. 03 листопада 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення у команді по мобілізації до військової частини для проходження військової служби під час мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу його вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він був належним чином повідомлений про явку на 3 листопада 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації. Однак, він ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши до пункту збору для відправлення у команді до військової частини з метою проходження військової служби за мобілізацією. У вчиненому щиро розкаявся.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не проводиться їх дослідження.
Правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснено.
Відповідно до вимог закону суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання за яким скарг на його негативну поведінку не надходило, неодружений, проживає із співмешканкою, також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції інкримінованої йому ст. 336 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 381 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази у провадженні: копії документів щодо військовозобов`язаного ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1