Справа № 932/2559/23
Провадження № 1-кс/932/1058/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000705 від 14.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, офіційно не працевлаштованому, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2023 року до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000705 від 14.03.2023 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділення Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000705, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабіс», обіг якого заборонено, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 реалізуючи свій умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабіс», обіг якого заборонено, вчиняючи злочин за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці придбали невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабіс», обіг якого заборонено, який був розфасований у 59 (п`ятдесят дев`ять) згортків, та які останні розподілили між собою, а саме у ОСОБА_5 - 33 згортки з речовиною рослинного походження, а у ОСОБА_7 були при собі 26 згортків з речовиною рослинного походження, тим самим почали зберігати при собі з метою подальшого збуту.

В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, слідчим Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 було виявлено та вилучено з одягненої на ньому чоловічої сумки чорного кольору розфасовані 33 (тридцять три) згортки з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, які ОСОБА_5 зберігав при собі, з метою подальшого їх збуту.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-23/9935-НЗПРАП надані на експертизу 15.03.2023 року, фрагменти верхівкових частин рослини зеленого кольору масою 2,2380 г - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,9694 г.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-23/9934-НЗПРАП, надані на експертизу 15.03.2023 року фрагменти верхівкових частин рослинного походження зеленого кольору масою 1,3611 г - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,1426 г, які ОСОБА_5 та ОСОБА_7 незаконно придбали, зберігали при собі з метою подальшого збуту, вчиняючи злочин за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

14.03.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Окрім цього, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових умисних злочинів.

Також, ОСОБА_5 , знаходячись на волі може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується у тому числі на його показах, він з ним знайомий, йому відомо його місце проживання, у зв`язку з чим ОСОБА_5 може впливати на нього шляхом вмовляння, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення його до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні.

Отже, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, прохав таке задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, прохав обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000705 від 14.03.2023 року внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

14.03.2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення фактично свідчать докази, додані до клопотання, а саме: протокол особистого обшуку ОСОБА_5 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.03.2023 року; висновки експерта за результатами проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно не обґрунтованою.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.

Прокурором у судовому засіданні не було обгрунтовано існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та не давав підстав вважати, що він має наміри у майбутньому вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він наразі підозрюється, вважаю, що ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, свого підтвердження під час розгляду клопотання не знайшов.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим у ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленому у судовому засіданні ризику можливо шляхом обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, яке повідомлено підозрюваним у судовому засіданні: АДРЕСА_1 .

Більш м`які запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та застави не є перешкодою для переховування, а тому підозрюваним може бути реалізований встановлений ризик.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про домашній арешт визначаю у межах строку досудового розслідування, що залишився по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000705 від 14.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 15 травня 2023 року включно.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця проживання під домашнім арештом і звільнити його з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1