ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/13/23
УХВАЛА

"24" січня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання

ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засідання в телефонному режимі , розглянувши у підготовчому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000633 від 15.12.2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Дніпропетровськ, освіта середня, не заміжня, не працює,

має на утриманні 2 малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 01.07.2017 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 04.06.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України на строк 4 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання в вигляді 1 місяця позбавлення волі, рішенням Касаційного суду України від 12.12.2018 року змінено рішення Красногвардійського районного суду в частині заліку строку попереднього ув`язнення і відхилено рішення в частині строку заліку попереднього ув`язнення и відхилено рішення Дніпропетровського апеляційного суду від 30.05.2018 року. Остаточно призначено покарання в вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 08.07.2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. ст. 186 КК України на строку 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 79 КК України звільнена від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В

02.01.2023 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 15.12.2022 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_4 28.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 28.01.2023 року.

Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченій

ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і обвинувачена може переховуватись від суду, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання в вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, раніше неодноразово судима, вчинила повторно злочини проти власності за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, може незаконно впливати на потерпілих та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов заявляти не буде, претензій не має, міру покарання обвинуваченій просив визначити на розсуд суду (а.с. 16).

Потерпіла ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно копії свідоцтва про смерть._______________

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання, просить суд обрати ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт за адесою

АДРЕСА_2 , так як вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання і потерпілим відшкодована частково майнова шкода.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку адвоката, пояснивши, що вона має на утриманні двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_10 , 30.08.2021 року які знаходяться на цей час на утримання із батьком ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 ., діти потребують її виховання, син хворіє на пупову грижу.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених

ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 , імовірну можливість продовження обвинуваченою протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілих і свідків, обвинувачена може переховуватись від суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

З 28.12.2022 року ОСОБА_4 утримується в установі виконання покарань (№ 4) ДУВП в Дніпропетровській області на підставі ухвали від 28.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

При вирішенні питання про обрання строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та інші обставини даного, кримінального провадження. Зокрема - те, що ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_12 , 2.08.2022 року і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак обвинувачується органами досудового слідства у вчиненні умисного тяжкого злочину у воєнний час, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше судима за аналогічні умисні злочини, була раніше засуджена 08ю07ю2022 року Заводським райсудом м. Дніпродзержинська по ч.2 ст. 186 КК України по ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із іспитовим строком на 2 роки і обвинувачується у здійсненні умисного злочину в період іспитового строку за цим вироком, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як 16.12.2022 року була оголошена слідчим в розшук, ухвалою слідчого судді Дніпропетровського райсуду від 22.12.2022 року було надано дозвіл на її затримання, 27.12.2022 року ОСОБА_4 була затримана відповідно протоколу затримання

; може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вищевказані ризики дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, направлене проти власності, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, суду та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченійу у разі визнання її винуватою у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Отже, приймаючи рішення про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої та ступінь тяжкість пред`явленого обвинувачення органами досудового слідства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченою на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, можливістю останньої переховуватися від суду та вчинення нею інших злочинів.

Обставини, що враховувалися судом при обранні раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою відсутні, зі слів ОСОБА_4 неповнолітні діти знаходяться на утриманні батька ОСОБА_11 , який був звільнений із СІЗО під застава і проживає в АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про можливість застосування застави та її розмір суд виходить з наступного.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Частиною 4 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так враховуючи, положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із обставин кримінального провадження, в контексті вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу, даних про особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що розмір застави, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не зданий в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, суд вважає за необхідне визначити заставу в мінімальному розмірі, що визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та враховуючи майновий стан ОСОБА_4 суд приходить до висновку про необхідність визначення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 року, що виходячи із такого розміру на момент розгляду клопотання в сумі 2 684 грн, дорівнює 107 360 грн

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України у разі внесення застави покласти на підсудну обов`язки, визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 24 січня 2023 року до 24 березня 2023 року включно.

Для утримання під вартою, обвинувачена ОСОБА_4 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят ) грн, яка може бути внесена як самою підсудною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області (реквізити - одержувач: ТУ ДСАУ у Дніпропетровській області, , банк одержувача: ГУ ДКСУ в м. Києві, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0017442, призначення платежу: застава, як міра запобіжного заходу за (ПІП особи, за яку внесено заставу), постанова (найменування суду, номер справи, дата постанови), ПІП особи, яка вносила кошти).

У разі внесення застави покласти на підсудну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. Не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, перебуває чи проживає без дозволу прокурора або суду.

2. Повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання або перебування.

Відповідно до ч. 3, 8 ст. 182, ч. 5 ст. 194 КПК України роз`яснити підсудній, що у разі невиконання своїх обов`язків як обвинуваченої, зокрема явки за викликом прокурора чи суду без поважних причин, чи неповідомлення про поважні причини неявки, чи відлучення із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, перебуває чи проживає без дозволу прокурора або суду, сума застави може бути звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1