СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3483/23
пр. № 1-кп/759/860/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023 року за №0000580 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.07.2022 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

потерпіла - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в період часуз 28.01.2023 по 29.01.2023, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану,шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «ОРРО» А54 синього кольору, що належить ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальної шкоди.

Так, 28.01.2023 у вечірній час доби ОСОБА_4 , прогулюючись по вул. Симиренка у м. Києві, зустрів свого наглядно знайомого ОСОБА_8 , який запропонував ОСОБА_4 пройти до його місця проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_8 , ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_7 , та дружиною ОСОБА_8 ОСОБА_9 , які вже знаходились в квартирі. В ході спільного відпочинку ОСОБА_4 , помітив на столі в кухні мобільний телефон «ОРРО» А54 синього кольору S/N НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 . Не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, ОСОБА_4 , вирішив заволодіти майном останньої, з метою подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись у вказаній квартирі, а саме в кухонній кімнаті, скориставшись тим, що його дії не викликають підозри у оточуючих, взяв мобільний телефон «ОРРО» А54 синього кольору S/N НОМЕР_1, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартістю 4460 гривень, з сім-карткою мобільного оператору «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 (не становлять матеріальної цінності) всередині, що належить ОСОБА_7 ,

Таємно викравши майно, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заклавши викрадений мобільний телефон до ПТ ломбард «Кредит Юніон «Скарбниця», розташований за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 46, отримавши грошові кошти, які витратив на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив його суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; офіційно не працює.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування більш м`якого виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком слід приєднати частину невідбутого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2022 рокуза ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до якого ОСОБА_4 призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

При цьому, для застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України судом у відповідності до положень ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження волі необхідно перевести в більш суворий у виді позбавлення волі із співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч.3, 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 та п.1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2022 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.02.2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «ОРРО» А54 синього кольору S/N НОМЕР_1 - повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю;

- навісний замок з тросиком - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1