Справа № 947/561/22
Провадження № 1-кп/947/633/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001666 від 11.12.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого охоронцем в ТЦ «Мегадом», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2021 року приблизно о 11:00 годин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які знаходились на тротуарі біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в той же день, приблизно о 11:00 годин, перебуваючи на тротуарі, біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, дістав правою рукою з карману своєї куртки предмет схожий на балон з речовиною невідомого походження, який був при ньому, та з відстані 1-1,5 м. розпилив в обличчя ОСОБА_4 вказану невідому речовину.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження: хімічні опіки кон`юнктиви обох очей 1 ступеню, які мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав та пояснив суду, що 11.12.2021 року приблизно о 10.45 годин він йшов по вул.Толбухіна з ринку із сумками. Відчув удар в обличчя, потім ще один удар в обличчя, потім удар по нозі, але не бачив хто наніс йому удари. Від впав на коліно та руку, потім встав, дістав газовий балончик, який розпилив в обличчя потерпілому. Потерпілий відбіг до автомобіля, потім знову почав рухатись у його сторону. Він почав відходити від потерпілого, побачив пляшку від пива, яку підняв та розбив. Потім вийшов його сусід, який сказав прибрати пляшку. Потерпілий пішов промивати очі, а він викликав поліцію та написав заяву на потерпілого. Побої він не знімав, оскільки після події поїхав на похорон. Також пояснив, що потерпілий є його сусідом, з яким у нього раніше виникав конфлікт, також виникав конфлікт з донькою потерпілого. Вважає, що він не винен у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки діяв з метою самозахисту.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_5 є його сусідом. 11.12.2021 року у денний час він зустрів ОСОБА_5 , з яким почав з`ясовувати стосунки, спитавши його скільки буде продовжуватись з його боку посягання на життя та здоров`я його внуків та дочки, оскільки ОСОБА_5 вживає спиртні напої та кидає камені у дітей, не дає його дочці заїхати додому. Останній раз ОСОБА_5 кинув пляшку з рідиною Дочка викликала поліцію з цього приводу. Він попросив ОСОБА_5 припинити таку поведінку, на що ОСОБА_5 відповів йому, що коли він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, його треба терпіти. Він зрозумів, що розмова з ОСОБА_5 марна та пішов далі. За ним йшла його дружина. Потім він почув крик своєї дружини, озирнувся, побачив, що ОСОБА_5 тримає в руках балончик, яким приснув йому в очі. Він побіг та протилежну сторону вулиці, чув крики дружини, чув крики сусіда, який допоміг йому тим, що змусив ОСОБА_5 покласти розбиту пляшку, з якою ОСОБА_5 біг до нього, щоб його вдарити. Його дружина викликала на місце поліцію. До моменту події він декілька разів робив зауваження ОСОБА_5 з приводу його неправомірної поведінки, коли він лаявся та ліз у бійку. Конфліктів з ОСОБА_5 не мав, 11.12.2021 року він ОСОБА_5 не погрожував, не бив його.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що 11.12.2021 року у денний час вона йшла з чоловіком ОСОБА_4 у бік ТЦ «Мегадом». Вона відволіклась на хвилину, потім побачила, що її чоловік розмовляє з ОСОБА_5 , щось з`ясовують між собою на підвищених тонах. Вона в цей час розмовляла по мобільному телефону. ОСОБА_4 пішов уперед, ОСОБА_5 нахилився та поліз у пакет, вона крикнула чоловіку, а ОСОБА_5 в цей час дістав газовий балончик та розпилив газ в очі ОСОБА_4 . Після чого її чоловік пішов на іншу сторони дороги, а ОСОБА_5 біг за ним, продовжуючи розпиляти газ. На куті вулиці ОСОБА_5 підняв пляшку, розбив її та побіг за її чоловіком. Їх сусід побачив це та зупинив ОСОБА_5 , допоміг її чоловіку, а вона викликала поліцію. Також свідок зазначила, що ОСОБА_5 постійно ображає їх доньку.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що потерпілий є її батьком. Очевидцем події вона не була, їй зателефонували батьки та розповіли про обставини події. ОСОБА_5 її сусід, який більш ніж 3 роки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння погрожує їй та її дітям, ображає, кидає в їх сторону різні предмети. Вона неодноразово зверталась до поліції з приводу цього, ОСОБА_5 притягували до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 11.12.2021 року в районі вулиці Толбухіна він бачив, що жінка та чоловік знімали на телефон обвинуваченого, який розбив пляшку та рухався в їх бік. Він зупинив обвинуваченого словесно та змусив зібрати уламки пляшки. Моменту застосування балончику обвинуваченим він не бачив, але потерпілий у розмові з ним протирав очі та у нього червоніло обличчя. Потім приїхала поліція. Агресії з боку потерпілого не було, обвинувачений був знервований, збуджений, рухався у бік потерпілого з розбитою пляшкою, він особисто сприйняв це як агресивну поведінку обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що 11.12.2021 року близько 11 годин на вул.Толбухіна, вона бачила, що ОСОБА_5 сперечався з потерпілим та жінкою на підвищених тонах. В цей момент ОСОБА_5 дістав газовий балончик та розпилив потерпілому в обличчя. Потерпілий перейшов через дорогу, а ОСОБА_5 розбив пляшку та рухався в їх бік. З будинку навпроти вийшов чоловік, який зупинив ОСОБА_5 , змусив його зібрати уламки пляшки.

Відповідно до протоколу прийняття усної заяви про вчинення кримінального проступку від 11.12.2021 року, встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 звернувся із заявою про те, що ОСОБА_5 11.12.2021 року застосував відносно нього газовий балончик.

Відповідно до дослідженого судом висновку експерта №2328 від 16.12.2021 року, у ОСОБА_4 виявлені наступи; тілесні ушкодження: хімічні опіки кон`юнктиви обох очей І ст. Дані ушкодження утворилися внаслідок дії легкої хімічної речовини подразнювальної дії, яким міг бути газ із газового балончика. Ушкодження спричинені 11.12.2021 року. Всі вищевказані ушкодження не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 У03 України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження нехарактерні для само спричинення.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2021 року свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 11.12.2021 року застосувала газований балончик відносно потерпілого.

Відповідно до відтворених в судовому засіданні відеозаписів та дослідженому протоколу огляду предмету від 04.01.2022 року, судом встановлено, що в провулку між будинками знаходиться автомобіль білого кольору. 05.07.2021 року приблизно о 18.43 годин над автомобілем пролітає камінь, ударяється в протилежну стінку та падає біля автомобіля. Крім того 23.10.2021 року приблизно о 19.01 в провулку між будинками з автомобіля виходить хлопчик, заходить до будинку. В подальшому над зазначеним автомобілем пролітає предмет, який ударяється в стінку та розбивається. Також видно дві особи чоловічої статі, один з яких знаходиться у збудженому стані та заспокоює друга.

В судовому засіданні встановлено, що відтворені судом відеозаписи, які долучені до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів, видані свідком ОСОБА_7 на підтвердження конфліктів між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 до моменту події кримінального правопорушення, що підтверджено обвинуваченим ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Відповідно до відтворених в судовому засіданні відеозаписів та дослідженому протоколу огляду предмету від 04.01.2022 року, судом встановлено, що на перехресті вулиць Толбухіна та Глинки обвинувачений ОСОБА_5 біжить з пакетом у руці біжить до перехрестя вулиць, після чого зупиняється біля бетонної споруди, кладе пакет на землю, бере рукою пляшку та розбиває її. В цей момент потерпілий переходить через дорогу.

В судовому засіданні встановлено, що відтворені судом відеозаписи, які долучені до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів, видані свідком ОСОБА_8 підтверджують події, які відбувались 11.12.2021 року на місці вчинення кримінального правопорушення, що також підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04.01.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та відтвореного відеозапису проведення слідчого експерименту, судом встановлено, що потерпілий на місці події в присутності понятих пояснив, що 11.12.2021 року об 11.00 годин ОСОБА_5 в ході діалогу між ними бризнув йому в обличчя газовим балончиком. Зафіксовані відеозаписом обставини слідчого експерименту підтверджені потерпілим у судовому засіданні.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04.01.2022 року за участю свідка ОСОБА_9 та відтвореного відеозапису проведення слідчого експерименту, судом встановлено, що свідок на місці події в присутності понятих пояснила, що 11.12.2021 року близько 11 годин на вул.Толбухіна, вона бачила, що ОСОБА_5 розпилив потерпілому в обличчя. Потерпілий перейшов через дорогу, а ОСОБА_5 розбив пляшку та рухався в бік потерпілого.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд дійшов до висновку, що його винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими судом доказами.

Зокрема, суд вважає, що потерпілий та свідки надали суду послідовні, логічні показання, які повністю узгоджуються з дослідженими судом доказами, а також підтверджуються показаннями самого обвинуваченого, який підтверджує факт застосування відносно потерпілого газового балончика, тому суд вважає показання потерпілого та свідків правдивими та такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що досліджені судом докази, які є належними, достовірними, допустимими і достатніми, в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку.

Суд критично ставиться до стверджень обвинуваченого про те, що він діяв не умисно, а з метою самозахисту, оскільки такі доводи судом ретельно перевірені в ході судового розгляду, не знайшли свого підтвердження, які повністю спростовані дослідженими судом доказами, тому суд розцінює таку позицію обвинуваченого як спробу уникнути відповідальності за вчинений ним кримінальний проступок.

Згідно ст.24 КК України злочин визнається скоєним умисно, якщо особа, яка його скоїла, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також коли особа передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Враховуючи, що в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому спричинені легкі тілесні ушкодження, суд вважає, що в такій ситуації обвинувачений усвідомлював та розумів наслідки від своїх протиправних умисних дій щодо потерпілого.

В діях обвинуваченого судом встановлений причинний зв`язок між умисними його діями і наслідками, які наступили від його умисних дій, що є результатом умисного протиправного діяння обвинуваченого, а не третіх осіб або будь-яких зовнішніх факторів.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, негативну характеристику за місцем проживання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Речові докази по кримінальному провадженню зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_10