Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3578/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеконференції за допомогою програми «EASYCON» кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2022 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду м.Житомира від 30 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Рішення суду обгрунтовано тим, позитивні зміни в поведінці засудженого з початку 2022 безсумнівно можуть свідчити, що засуджений стає на шлях виправлення, але короткий проміжок часу, який він характеризується позитивно, не дають можливості констатувати факт, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник в інтересах засудженого просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 задовольнити, звільнити засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання, призначеного апеляційним судом Київської області від 12.06.2018, умовно-достроково на залишок невідбутого строку.

Вказує, що наявними у справі доказами в достатній мірі підтверджуються обставини виправлення ОСОБА_8 внаслідок його сумлінної поведінки і ставлення до праці, розкаяння у вчинених ним злочинів, участі в громадській роботі, в пробації, підвищенні свого загальноосвітнього та професійного рівня, що повністю охоплюється поняттям «Виправлення» в розумінні ст.6 КВК України та є підставою для застосування ст.81 КК України. Однак безпідставне звуження судом обставин, які свідчать про виправлення його підзахисного, внаслідок невірного тлумачення норм Кримінального кодексу України та Кримінально-виконавчого кодексу України, ігнорування доказів у справі, що свідчать про виправлення ОСОБА_8 загалом призвели до постановлення незаконного рішення суду.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник п ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. Просив апеляційний розгляд провести за відсутності засудженого ОСОБА_8 . Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що за весь час відбування покарання ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а лише став на такий шлях перед настанням строку можливого умовно-дострокового звільнення, підстав для застосування положень ст. 81 КК України немає.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до роз`яснень (п. 17) постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону на думку колегії суддів дотримався.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 12 червня 2018 року Апеляційним судом Київської області за ч. 2ст. 309, 309 ч. 3 ст., ч. 1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 23.10.2020 року вирок Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ. Остаточне покарання залишилось незмінним - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання 11.10.18; кінець строку: 11.10.23; 2/3 строку покарання відбув 11.02.22.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_8 знаходиться в місцях позбавлення волі з 12.10.2018 року. Під час тримання в державній установі «Київський СІЗО» характеризувався посередньо, встановлений порядок відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 15.11.2018 року ОСОБА_8 відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Райківська виправна колонія (№73)». Працевлаштований днювальним без оплати праці, сумлінно ставиться до своїх обов`язків. За час відбування покарання характеризується позитивно, допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення знято у встановленому законом порядку. Заохочувався чотири рази. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою, приймає активну участь. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Освіта». Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно технічних навичок, займається самоосвітою. Приймає активну участь в роботі самодіяльних організацій в установі. Підтримує зв`язки з рідними. Вину в скоєних злочинах визнав повністю. Перебуває на профілактичному обліку «як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин».

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Як визначено ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Разом з тим, сумлінна поведінка засуджених проявляється через призму їх неухильного дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, судом першої інстанції встановлено те, що засуджений ОСОБА_8 хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, згідно останньої характеристики позитивно характеризується, не має непогашених стягнень, має чотири заохочення, працевлаштований та сумлінно ставиться до праці, однак на думку суду засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 2018 року, має 4 заохочення, 3 з яких отриманні вже в 2022 році, тобто безпосередньо перед настанням пільги на умовно дострокове звільнення, яка настала 11.02.2022, та після її настання. Позитивні зміни в поведінці засудженого з початку 2022 безсумнівно можуть свідчити, що засуджений стає на шлях виправлення, але короткий проміжок часу, який він характеризується позитивно, не дають можливості констатувати факт, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам, з даним висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Крім того, заслуговує на увагу суду і той факт, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, перебуває на обліку «як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин».

З огляду на викладене суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, але своєю поведінкою та ставленням до праці, враховуючи намагання тільки останнім часом сумлінно ставитись до виконання робіт та дотримуватись правомірних взаємовідносин, ще не довів своє виправлення.

Позитивні характеристики засудженого, визнання ним вини, те, що прокурор та представник адміністрації підтримали заяву засудженого, не може свідчити саме по собі про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці вже довів свої виправлення та підлягає умовно-достроковому звільненню.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що засуджений ОСОБА_8 приймає участь в громадській роботі, в пробації, підвищенні свого загальноосвітнього та професійного рівня, щиро розкаявся, безперечно заслуговують на увагу колегії суддів, проте не можуть бути в даному випадку на даний час підставою для умовно-дострокового звільнення з огляду на наведені вище обставини.

Твердження захисника про безпідставне звуження судом обставин, які свідчать про виправлення засудженого внаслідок невірного тлумачення норм Кримінального кодексу України та Кримінально-виконавчого кодексу України, ігнорування доказів у справі є надуманими, натомість судом при прийнятті рішення враховані всі обставини справи та наведено мотиви прийнятого рішення.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах засудженого та умовно-дострокового звільнення засудженого, колегія суддів наразі не вбачає. Ухвала суду є законною, обгрунтованою та належним чином вмотивованою.

Порушень вимог кримінального-процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування ухвали суду, під час розгляду апеляційного розгляду провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2022 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, - без змін.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: