УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 Справа №607/612/23 Провадження №1-кп/607/49/2023 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000168, дані про яке 12.12.2022внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2022 близько 16 год. 30 хв. у ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_5 , виник протиправний умисел, направлений на спричинення фізичного болю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне спричинення фізичного болю, ОСОБА_4 12.12.2022 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс два удари в ділянку правого ока потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав фізичного болю.

Внаслідок цього ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями спричинив фізичного болю ОСОБА_5 і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, тобто в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю, але не спричинили тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 також клопотав перед судом про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України, на підставі ст.46 КК України, посилаючись на примирення з потерпілим.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 , подавши письмову заяву, також просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням, підтвердивши примирення з обвинуваченим та зазначивши, що даним правопорушенням шкоду йому заподіяно не було.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

За правилами п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Також у пункті 3 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Санкція ч.1 ст.126 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Згідно ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України є кримінальним проступком.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України і ОСОБА_4 винний в його вчиненні.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений ОСОБА_4 зрозумів наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.89 КК України вважається не судимим, отже є особою, до якого можуть бути застосовані положення ст.46 КК України.

Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин вперше; винний примирився з потерпілим; відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі N 439/397/17 (провадження N 13-66 кс18), що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст.46 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не має судимості, з потерпілим примирився, а також беручи до уваги те, що шкода даним кримінальним правопорушенням не заподіяна, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

На підставі наведеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.284-286, 372, 376 КПК України, ст.ст.44, 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000168, дані про яке 12.12.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддяОСОБА_1