Справа № 344/4075/23
Провадження № 1-кс/344/1749/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківська клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000018 від 12.01.2023

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з даним клопотанням про продовження строку тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні

В обґрунтування клопотання вказано, що 11.01.2023 близько 20:00 год. ОСОБА_6 прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_1 , для споживання спиртних напоїв. Під час застілля, в приміщенні літньої кухні, між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка. В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у

ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_8 шляхом заподіяння йому тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_8 шляхом заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, наніс ОСОБА_8 , декілька ударів руками в область голови, від яких останній втратив свідомість та впав на підлогу після чого ОСОБА_6 , не припиняючи свої злочинні дії, умисно наніс ще декілька ударів ногами в область грудної клітки ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді набряку та стиснення головного мозку, крововиливу під оболонки головного мозку, закритої черепно-мозкової травми. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , покинув приміщення літньої кухні. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , не приходячи до тями помер близько 06.00 год. 12.01.2023.

Матеріалами клопотання зазначається, що 12.01.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 13.01.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачениого ч. 2 ст. 121 КК України.

18,01.2023 слідчим суддею Долинського районного суддя Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком до 14.03.2023 включно, без визначення застави.

26,01.2023 постановою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому управлінню ГУНП в Івано-Франківській області.

09.03.2023 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 13.05.2023.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає та заявлені ризики, передбачені у п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися і не відпали.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання та просила при вирішенні клопотання визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, щодо чого в свою чергу не заперечував прокурор, зазначивши, що у випадку, якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність визначення застави визначити її у максимальному розмірі для даної категорії злочинів.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування мають достатні приводи обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Княжолука Долинської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, раніше не судимого, у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого стороннього спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у п.п.3 ч.1 ст.177 КПК України на даний час наявні та не відпали.

Вирішуючи дане клопотання враховую вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, усі обставини кримінального правопорушення інкримінованого підозрюваному та його наслідки, а також те, що під час розгляду по суті внесеного клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для відмови в його задоволенні.

Разом із тим, відповідно до п. 1 та п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя вважає необхідним скористатися таким правом не визначати заставу з огляду на наведене нижче.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження, характер інкримінованого злочину, особливість його вчинення із застосування насильства щодо потерпілого, яке спричинило загибель людини, і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке подальше тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували особливості інкримінованого йому правопорушення та його насильницький характер.

Покликання сторони захисту на таку обставину, як відсутність намірів у потерпілої сторони подавати цивільний позов до підозрюваного не може бути само по собі підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, обставини, які зазначені захистом, не можуть бути підставами для відмови в задоволені даного клопотання, оскільки не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків. Щодо можливості застосування відносно підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, то слід вказати наступне.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, хоча і накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, однак на даному етапі досудового розслідування домашній арешт на думку слідчого судді не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного під домашнім арештом, враховуючи особливості даного конкретного провадження може становити небезпеку для оточуючих,отож слідчий суддя не може погодитися із доводами захисту.

Неефективним буде і обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке (особисте зобов`язання) також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики, і таких клопотань не надходило.

Не було встановлено слідчим суддею і відомостей, які підтверджують міцні соціальні зв`язки підозрюваного та дозволяють поза розумним сумнівом розраховувати на його правомірну поведінку у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який чи у разі внесення за підозрюваного застави заставодавцем. Доводи захисту не свідчать про відсутність встановлених ризиків з огляду на конкретні обставини справи та не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування усі інші запобіжні заходи, що не пов`язані з отриманням під вартою однозначно будуть недостатніми та не дієвими для гарантування належної поведінки підозрюваного.

Підсумовуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на строк 60 днів починаючи з дати постановлення цієї ухвали і до 07.05.2023 включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, в межах строків досудового розслідування, до 07.05.2023 включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 07.05.2023 включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1