Справа № 459/3452/22
Провадження № 1-кп/459/206/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 від 24.10.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Ботин, Луцького району, Волинської області, українки, громадянки України, без освіти, непрацюючої, незаміжньої, відповідно до ст. 89 КК України не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 24.20.2022 приблизно о 10 годині перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , заволоділа майном, яке знаходилось вказаному будинку. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 незаконно проникла у вищевказаний будинок, шляхом безперешкодного доступу, де в одній із кімнат будинку виявила рюкзак із грошовими коштами, які були запаковані у паперові конверти, в загальній сумі 500 000 гривень та якими вирішила таємно заволодіти, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, за відсутності уваги сторонніх осіб, таємно взяла із вищевказаного рюкзака грошові кошти у сумі 500 000 гривень, які були упаковані у паперові конверти та помістила їх під одягнену на собі куртку, після чого з вчинення кримінального правопорушення втекла.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 500 000 гривень.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднані з проникненням у житло в умовах воєнного стану, що передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю, підтвердила обставини вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому зазначила, що завдані збитки відшкодовано, не заперечила щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Стосовно покарання покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану - в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185КК України.

При призначанні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, відповідно до ст. 89 КК України не судима, непрацює, неодружена, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_6 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п. п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 185КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Поряд з цим, наведені вище обставини дають суду підстави для висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування призначеного покарання і її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до неї ст. 75 КК України, із покладенням на неї обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, що складають 5852,18 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої у дохід держави.

Діючі запобіжні заходи стосовно обвинуваченої на даний час відсутні.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 2(два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи праці.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

-автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT CC», із ідентифікаційним номером НОМЕР_1 чорного кольору, із номерним знаком НОМЕР_2 , 2010 року випуску, та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 - повернути власнику;

-грошові кошти в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, а саме: 334 тисячі гривень купюрами номіналом по 500 гривень (тобто купюр по 500 гривень 668 штук), 3 тисячі гривень купюрами номіналом по 200 гривень 15 штук, та 163 тисячі гривень купюрами номіналом по 1000 гривень (тобто купюри по 1000 гривень 163 штуки) - повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

-курточку з капюшоном світло фіолетового кольору із візерунками чорного кольору; шарф коричневого кольору із світлими та темними вставками візерунків; спідницю світло-фіолетового кольору із етикеткою з написом «Veronika» та взуття (макасіни) бежевого кольору 37 розміру; мобільний телефон марки «TECNO» золотого кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , IMEI 3: НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_7 та телефон марки «РЕДМІ» золотого кольору IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 із сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_10 повернути обвинуваченій ОСОБА_4 ;

-5 паперових конвертів білого кольору, один з яких є розірваний, цифровий носій з відеозаписами з камер спостереження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна, що накладений ухвалами слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26.10.2022 - скасувати після вступу вироку у законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 5852,18грн. витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1