Справа № 181/301/21
Провадження № 1-кп/185/99/23
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 25 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до тяжкого та особливо тяжкого злочинів та за що законом передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, а ОСОБА_6 - у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Так, відповідно до клопотання зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за скоєне, впливати на свідка ОСОБА_12 ,

На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою запобігання їм, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили звільнити на запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений зазначив що він перебував під час досудового розслідування пі домашнім арештом та не ухилявся від слідства, та самостійно зявився для вирішення питання запобіжного заходу. Захисник вказав, що з часом, заявлені прокурором ризики, втратили свою актуальність залишився тільки один ризик ухилення від суду через можливу загроз покараня. Але поведінка обвинуваченого свідчить про те, що він не ухилятиметься від суду перебуваючи на домашньому арешті за місцем проживання всієї родини.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 , то у клопотанні прокурора зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за скоєне, впливати на допитаного свідка.

На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Захисник зазначив про необґрунтованість ризиків, та їх надуманість. Вказав, що домашній арешт забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Представник потерпілого та потерпілий підтримали думку прокурора.

В свою чергу прокурор зазначив, що після допиту свідка ОСОБА_13 необхідно буде допитати раніше допитаного свідка ОСОБА_12 .

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спливає 19 лютого 2023 року.

Як встановлено, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до тяжкого та особливо тяжкого злочинів та за що законом передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, а ОСОБА_6 - у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Таким чином, в разі визнання винуватості щодо обвинувачених існує загроза суворого покарання.

Дані обставини самі по собі свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченими свого місця проживання (у випадку застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

В цьому контексті суд враховує практику ЄСПЛ в справ «Ілійков проти Болгарії» де закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Ризик впливу на допитаного свідка, зазначений прокурором, є слушним з огляду на те, що стороною обвинувачення після допиту свідка ОСОБА_13 можливо буде заявлене клопотання про допит свідка ОСОБА_12 . Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

Що стосується застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то суд вважає, що на даний час з врахуванням встановлених ризиків, такий запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинувачених, дані про можливість ухилення від суду, можливого впливу на свідка, разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення, тому з метою запобігання встановлених ризиків суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

З огляду на наявність обвинувачення у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, розмір застави не визначати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 16 квітня 2023 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 16 квітня 2023 року включно.

У клопотанні захисників щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченим - відмовити.

Строк дії ухвали до 16 квітня 2023 року включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3