СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/214/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, дані про яке 20.01.2010 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сімферополь, українки, громадянки України, з вищою освітою, яка працює керівником з маркетингу ТОВ «YPJ-інвест», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що вона 21 грудня 2019 року, приблизно о 14 год. 35 хв., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8921055 (дійсний до 06.07.2020), технічно-справним автомобілем «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 ,рухалась по території стоянки, що по вул. Берковецька, 6-Д у бік дороги, що є головною, уздовж гіпермаркету «Епіцентр»в м. Києві, зі швидкістю близько 5км./год.

В цей же час, попереду автомобіля «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 прямувала пішохід ОСОБА_8 , у тому напрямку, що рухався вказаний автомобіль. Пішохід ОСОБА_8 рухалась у сторону входу до гіпермаркету «Епіцентр» у темпі звичайної ходи.

Під`їжджаючи до головної дороги, ОСОБА_9 , здійснюючи маневр, повертаючи на ліво на головну дорогу, керуючи автомобілем«HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , проявила неуважність, відповідно не відреагувала на змінудорожньої обстановки,не зупинилась, перед виїздом на головну дорогу, здійснила наїзд на пішохода, чим порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконала вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року (зі змінами):

- п. 1.3 вказує про те, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5 згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б), зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 який зобов`язує в тому, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.2 згідно, якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає;

внаслідок чого передньою частиною, керованого нею автомобіля здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась по автомобільній дорозі.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого колінного суглоба, яка відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

За таких обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що 21 грудня 2019 року приблизно о 14 год. 35 хв. вона зі своїм зятем, ОСОБА_10 , приїхали до гіпермаркету «Епіцентр», що по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, залишили автомобіль на паркові та пішли до входу, впевнились, що ніякої небезпеки немає. Автомобіль ОСОБА_4 марки «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 не рухався та вони почали йти, після чого все відбулось дуже швидко та як в тумані. Вона, ОСОБА_8 , почула тріск та відчула сильній біль. ОСОБА_8 зазначила, що запам`ятала, що голова ОСОБА_4 , яка була за кермом автомобіля була повернута в право. ОСОБА_10 встиг відскочити та ОСОБА_8 відштовхнути, вдарив рукою по капоту, та автомобіль зупинився. ОСОБА_8 повідомила, що вимагала проїхати в лікарню, оскільки відчувала нестерпний біль в коліні, а ОСОБА_4 чи її донька, точно вона не пам`ятає, пропонували все вирішити, та все компенсувати. Обвинувачена вмовила її проїхати до лікаря, у якого надглядалась її дочка та зробити рентген. По дорозі в лікарню дуже сильно боліло коліно. В лікарні зробили їй рентген. Після огляду у лікаря ОСОБА_4 наполягала на тому, щоб повернутись на місце події і викликати поліцію, що вони і зробили, тому не забрали ніяких заключень з лікарні.Коли приїхала поліція і швидка медична допомога були взяті свідчення, в швидкій їй вкололи знеболююче, оскільки біль був нестерпний та вже на той момент, пішов набряк ноги. Швидка її відвезла в травмпункт, що знаходиться біля метро «Академмістечко», де лікар їй сказав, що потрібно зробити МРТ, оскільки при такій травмі, синців одразу бути не може, вони з`являються через пару днів. Вона зробила МРТ, лікар виписав лікування.

Свідок ОСОБА_11 надав суду показання, з яких вбачається, що 21.12.2019 року приблизно о 14 год. він, та його теща ОСОБА_12 приїхали до гіпермаркету «Епіцентр» що по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, залишили машину на парковці та прямували до входу в гіпермаркет, автомобіль «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 нерухалась, вони подумали, що їх пропускають та продовжили рух. В цей час він повернув голову та побачив, що автомобіль рухається на них, а водій дивиться праворуч, а не на дорогу, він вдарив рукою по капоту, та автомобіль зупинився. Його теща почала кричати, та він зрозумів що авто вчинило на неї наїзд. З автомобіля вийшла ОСОБА_4 , та почала вибачатись та говорити, що в неї таке перший раз. Самого наїзду він не бачив, на бампері була потертість бруду, та в Попової чобіт був забруднений.

Свідок ОСОБА_13 надала суду показання, з яких вбачається, що вона 21.12.2019 року приблизно о 14 год. 35 хв. була пасажиром автомобіля «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 яким керувала її мати ОСОБА_4 та вони виїжджали з парковки гіпермаркету «Епіцентр» що по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві. Перед їх автомобілем йшли двоє людей - чоловік та жінка. Вона почула стук, машина в цей час зупинилась, та вони з матір`ю вийшли, щоб подивитись, що відбувається. Біля автомобіля стояв чоловік, а далі від нього жінка, як потім виявилось то була ОСОБА_12 яка казала, що їй боляче, та що в неї щось з коліном. Вони не побачили, щоб на жінці були якісь ушкодження, та почали розпитувати, що сталось та чи можуть вони чимось їй допомогти. Чоловік запитав, чи вони знають де поблизу лікарня, куди можна звернутись для проведення МРТ, та свідок згадала, що в лікарні біля її будинку можливо зробити обстеження. Вони попрямували до лікарні, в цей час ОСОБА_13 подзвонила батькові який сказав, що потрібно викликати поліцію. Було прийнято рішення викликати поліцію, та вона подзвонила в поліцію, де їй повідомили, що треба повернутись на місце події, що вони і вирішили зробити. Приїхала поліція та швидка та зафіксували обставини події. ОСОБА_13 , зауважила, що візуально на ОСОБА_12 ніяких ушкоджень не було, одяг був чистий, вона була в колготках які були цілі.

Свідок ОСОБА_14 надав суду показання, з яких вбачається, що до події ні з обвинуваченою ні з потерпілою знайомий не був. 21.12.2019 року знаходився біля гіпермаркету «Епіцентр», що по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, по робочим справам, та став свідком як чоловік та жінка рухались по парковці в сторону входу до гіпермаркету «Епіцентр» вздовж рядів припаркованих автомобілів, проходячи повз автомобіль «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 чоловік вдарив рукою по капоту вказаного автомобіля, а жінка яка була на відстані від автомобіля почала кричати, та звинувачувати, водія автомобіля ««HONDA JAZZ», що остання травмувала їй коліно. Свідок ОСОБА_14 зазначив, що потерпіла ОСОБА_12 знаходилась на значній відстані від автомобіля, на ній не було ніяких слідів бруду чи пошкоджень. На автомобілі «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 на капоті був лише слід від удару рукою.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України надано суду як докази наступні письмові доказі:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.12.2019 року зі схемою та ілюстративною таблицею до нього, складений за участю понятих ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 у присутності водія ОСОБА_4 , місце проведення адреса: м. Київ, вул. Берковецька, 6Д, парковка гіпермаркету «Епіцентр», якими зафіксовано дорожньо-транспортна пригода, а сам:е наїзд на пішохода, 21.12.2019 року. Вказаним оглядом проведений огляд транспортного засобу «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 на якому виявлені потертості на правій частині капоту - потертості бруду;

- висновок судово-медичної експертизи № 042-167-2020 від 27.02.2020 з якого вбачається, що ОСОБА_8 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита травма правого колінного суглоба у вигляді розривів заднього рогу медіального меніска, медіального утримувача надколінника та медіальної колатеральної зв`язки, інтерстиціального розриву власної зв`язки надколінника, забою кісткового мозку латерального та медіального виростків, рідини в порожнині суглоба, навколосуглобових кишенях, забою параартикулярних м`яких тканин;

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмета(ів), могли утворитися у вказані термін та обставини, тобто 21.12.2019 при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом).

Морфологічні властивості виявлених розривів - дозволяють стверджувати, експерту, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних структур так і відновлення функцій правого колінного суглоба буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеня тяжкості. Тому, вказана закрита травма колінного суглоба за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

- висновок експерта №12-1/1295 від 30.06.2020, згідно якого на момент огляду автомобіля «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 гальмівна система та рульове керування знаходиться в працездатному стані;

- висновок експерта № 042-813-2020, згідно якого, дані наданої медичної документації на імя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 21.12.2019 о 17.04, у ОСОБА_8 мало місце тілесне ушкодження: закрита травма правого колінного суглобу: розрив медіального утримувача надколінника та медіальної колатеральної зв`язки, синовііту (наявності рідини в порожнині суглобу та навколосуглобових кишенях), набряк (забій) кісткового мозку та трабекулярного набряку медіального виростку стегнової кістки, набряку (забою) параартекулярних м`яких тканин, медіального та ларерального широких м`язів стегна. інтерстиціального розриву власної зв`язки надколінника, забою кісткового мозку латерального та медіального виростків, рідини в порожнині суглоба, навколосуглобових кишенях, забою параартикулярних м`яких тканин, медіального та латерального широких м`язів стегна.

Відповідно п.п. 4.6 та 2.2.1/в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», наявне тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя.

Характер та морфологія виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось в наслідок травматичної дії тупим(ми) предметом(ми), що могло бути при транспортній травмі(травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом). Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать проте, що тілесне ушкодження, було спричинено до 17.04 год. 21.12.2020 року.

Судом також за клопотанням сторони захисту долучено та досліджено висновок № 13 від 21.12.2020 судово-медичної експертизи, згідно якого надані медичні документи свідчать про наявність у ОСОБА_8 патологічних змін правого колінного суглобу, однак провести диференційну діагностику між існуючими хронічними захворюваннями зв`язкового апарату та можливим травматичним ураженням неможливо так як не з`ясовано стан опорно-рухового апарату до можливої травми, її клінічний перебіг та наслідки.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті. Тому, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення вину ОСОБА_4 у вчиненні нею порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України не довела виходячи з наступного.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 в інкримінованому їй злочині винною себе не визнала та показала, що 21 грудня 2019 року приблизно о 14 год. 35 хв., вона керувала транспортним засобом - автомобілем марки «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , тарухалась по паркувальному майданчику між гіпермаркетом «Епіцентр» та ТЦ «Лавина», що по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, разом з нею в автомобілі перебувала її дочка та онук. Побачила, що перед її автомобілем рухались чоловік з жінкою та вона зупинилась, в цей час чоловік вдарив рукою по капоту а жінка почала кричати. В момент, коли чоловік вдарив рукою по капоту, її автомобіль був від нього на відстані 70-80 см., а від жінки відстань була ще більшою. Після чого вона, ОСОБА_4 , разом з дочкою вийшли з автомобіля. ОСОБА_4 зазначила, що жінка, яка є потерпілою ОСОБА_8 дуже кричала до чоловіка, що потрібно швидко їхати на огляд та рентген, як потім стало зрозуміло то був її зять на ім`я ОСОБА_10 . Ніяких слідів зіткнення на автомобілі не було, ОСОБА_8 знаходилась на відстані 1,5 метра від автомобіля, та була неушкодженою. ОСОБА_17 почав розпитувати де тут поблизу лікарня, та дочка ОСОБА_4 сказала, що неподалік від її будинку, що за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 7, він попросив показати їм дорогу, та вони попрямували до лікарні. Коли вони прибули до лікарні, то ОСОБА_8 зробили рентген, та було зафіксовано, що травм та пошкоджень немає. ОСОБА_4 повідомила, що нею було прийнято рішення викликати поліцію, бо вся ситуація їй здавалась дивною, та її донька подзвонила в поліцію, де їй повідомили, що треба повернутись на місце події, що вони і вирішили зробити. Реакція ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , була несподіваною, вони почали наполягати цього не робити. Повернувшись на місце події була викликана поліція та швидка, було оглянуто автомобіль, взято свідчення, пізніше проїхали на тест крові. ОСОБА_8 відмовилась від огляду швидкої, що також здалось дивним ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Статтею 91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В ході з`ясування обставин скоєння кримінального правопорушення в судовому засіданні прокурор посилається на висновок судово-медичної експертизи № 042-167-2020 від 27.02.2020 та на висновок експерта №042-813-2020 від 27.05.2020 з яких в дослідницькій частині вбачається, що на експертизу надані завірена копія карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1332 підстанції № 4 від 21.12.2019 на ім`я ОСОБА_8 , довідка № 16939 з КМНКЛ № 7 на ім`я ОСОБА_8 ; довідка з Військово-медичного клінічного центру професійної патології особового складу Збройних Сил України (травматологічне відділення) від 23.12.2019 на ім`я ОСОБА_8 ; протокол МРТ правого колінного суглобу з «Центру діагностики М24» на ім`я ОСОБА_8 ; довідка з Військово-медичного клінічного центру професійної патології особового складу Збройних Сил України (травматологічне відділення) від 22.01.2020 на ім`я ОСОБА_8 з яких вбачається, що ОСОБА_8 зверталася до зазначених лікувальних закладів і їй було встановлено діагноз: забій правого колінного суглобу.

Статтею 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Вирішуючи питання про істотність допущених при залученні експерта для проведення судово-медичної експертизи порушень як підставу для визнання доказу недопустимим, суд виходить з наступного.

Частина 2 статті 242 КПК встановлює обов`язковість призначення експертизи для встановлення ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

У будь-якому разі речові докази та документи, які надаються експертові, повинні бути отриманні у спосіб, передбачений статтею 93 КПК, належним чином залученні до кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК (залежно від способу збирання) і набути відповідного процесуального статусу.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Верховного Суду (ухвала від 07 серпня 2019 року у справі № 555/456/18, постанови від 06 лютого 2020 року у справі № 336/1667/16-к, від 27 січня 2020 року у справі № 754/14281/17). У них висловлені правові позиції щодо того, що потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої злочином шкоди його здоров`ю, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи для виконання завдань кримінального провадження та з`ясування всіх обставин, які згідно зі ст. 91 КПК належать до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово-медичної експертизи за медичною карткою, отриманою від указаної сторони. У такому випадку разом із відповідною постановою слідчий направляє до експертної установи медичну документацію, яка є об`єктом експертного дослідження. За інших обставин, тобто якщо потерпілий не надав наявні в його розпорядженні необхідні документи, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них слідчий, застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15, провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387).

Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія протии Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Таким чином, суд визнає висновок судово-медичної експертизи № 042-167-2020 від 27.02.2020 та висновок експерта №042-813-2020 від 27.05.2020 недопустимими доказами.

В ході судового розгляду судом встановлено та ні ким з учасників кримінального провадження не спростовано, що обвинувачена ОСОБА_4 дійсно керувала автомобілем «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 по території стоянки, що по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, проте відсутні докази того, що допустила контактування керованим автомобілем з громадянкою ОСОБА_8 .

Покази потерпілої ОСОБА_8 , які вона надавала в суді про те, що 21.12.2019 о 14.35 обвинувачена ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 по території стоянки, що по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві скоїла на неї наїзд в результаті чого їй були спричинено травму правого коліна та заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, та аналогічні покази свідка ОСОБА_11 , який є зятем потерпілої та зацікавлений в наданні допомоги останній, суд до уваги не бере, оскільки вони в повній мірі не узгоджуються з іншими зібраними у справі та наведеними вище у вироку доказами, крім того свідок ОСОБА_11 самого наїзду не бачив, про це йому відомо виключно зі слів ОСОБА_8 . Ніхто з допитаних судом свідків не вказує на те, що бачили як автомобіль «HONDA JAZZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_4 , контактував з пішоходом ОСОБА_8 .

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України стороною обвинувачення надано не було.

Враховуючи ті обставини, що суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Решта доказів у своїй сукупності недостатні для ухвалення обвинувального вироку. Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає недоведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяла потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості ушкодження, тому підлягає виправдуванню.

Заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов суд залишає без розгляду на підставі ч. 3 ст. 129 КПК.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 17, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнати невинуватою та виправдати, згідно п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Судові витрати за проведення експертиз покласти на державу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Суддя ОСОБА_1