Справа № 307/52/23
Провадження № 1-кс/307/153/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04.01.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Володілець майна ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04.01.2023 року. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.01.2023 року в даному кримінальному провадженні накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, а саме: автомобіль марки «Mersedes-Benz 1317», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким вона володіє за довіреністю (№1 156 від 05 лютого 2015 року). Повідомляє, що нічого не знала про арешт автомобіля, поки не приїхали невідомі особи на двох автомобілях і заблокували її автомобіль, які виявились працівниками поліції. Ухвалу про накладення арешту не надали для ознайомлення, грубо і жорстоко із застосуванням фізичної сили викрали автомобіль. Від 06 січня 2023 року до 22 лютого 2023 року пройшло багато часу, і за цей час вона не володіла інформацією про те, що на її автомобіль накладено арешт.

Просить закрити кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04.01.2023 року та на підставі ст.174 КПК України повернути їй автомобільмарки «Mersedes-Benz 1317», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Володілець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили в задоволенні клопотання відмовити, оскільки не проведений ряд слідчих дій, які мають значення для даного кримінального провадження, досудове розслідування кримінального провадження ще триває.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000018 від 04.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 06 січня 2023 року в даному кримінальному провадженні було накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 1317», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 та лісопродукцію в кількості 6 м3 породи «Бук», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними транспортним засобом та деревиною.

Також встановлено, що згідно нотаріально-посвідченої довіреності від 5 лютого 2015 року, зареєстрованої державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори в реєстрі за №1-156 ОСОБА_6 уповноважив заявника ОСОБА_5 управляти та розпоряджатися автомобілем марки «Mersedes-Benz 1317», 1996 року випуску, шасі (кузов,рама) № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , строк дії довіреності до 5 лютого 2065 року.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. 3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

В рішеннях ЄСПЛ у справах Амор проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції, Спорронг та Льорнрот проти Швеції констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000018 від 04.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, при цьому під час розгляду клопотання слідчим не надано доказів, які дають підстави вважати, що необхідно проводити додаткові слідчі дії з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 1317», державний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого є заявник ОСОБА_5 , після майже двох з половиною місяців досудового розслідування.

Згідно п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.

Згідно п.20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

А відповідно до п.32 вищезазначеного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Оскільки автомобіль марки «Mersedes-Benz 1317», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 знаходиться тривалий час під відкритим небом, у його володільця є можливість зберігати автомобіль в себе, в кримінальному провадженні автомобіль оглянутий слідчим, прокурором та слідчим не доведено, що відносно вилученого автомобіля необхідно проводити додаткові огляди, однак на даний час ще не відпала потреба в застосуванні арешту на вилучений автомобіль шляхом заборони його відчуження, розпорядження, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково та скасувати в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04 січня 2023 року, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 06 січня 2023 року арешт на майно: автомобіль марки «Mersedes-Benz 1317», державний номерний знак НОМЕР_1 , а в решті вимог клопотання в цій частині відмовити.

За змістом ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 31) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 31) виключено; 4) виключено; 41) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 92 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 91) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 11) з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті; 11) виключено; 12) з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; 3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 92 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Враховуючи відсутність правових підстав на даній стадії для прийняття слідчим суддею рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання володільця майна ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04.01.2023 року слід також відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання володільця майна ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04.01.2023 року,- задовольнити частково.

Скасувати в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04 січня 2023 року,накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 06 січня 2023 року арешт на майно: автомобіль марки «Mersedes-Benz 1317», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у аолодінні ОСОБА_5 , в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29 березня 2023 року.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду : ОСОБА_1