19.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/848/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 07.08.2020 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000592

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_8

законного представника

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_9

представника неповнолітньої

потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_11

законного представника

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_12

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_13

представника цивільного

позивача - адвоката ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він 07.08.2020 року приблизно о 14:25 годин без посвідчення водія відповідної категорії, так як не отримував його у встановленому порядку, не маючи права на керування автомобілями, в тому числі категорії В1, В, оскільки не досягнув 18-річного віку, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , рухався із перевищенням дозволеної у населеному пункті швидкістю близько 100-140 км/год, чим позбавив себе можливості при виникненні небезпеки для руху своєчасно зупинити керований ним автомобіль, по другій зліва смузі руху проїзної частини вулиці Набережна Заводська у м. Дніпрі, яка має по чотири смуги для руху у кожному напрямку, у Новокодацькому районі міста Дніпра у напрямку від вулиці Панаса Мирного до вулиці Юрія Кондратюка, перевозячи неповнолітніх пасажирів, а саме: на передньому сидінні ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на задньому сидінні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У цей же час назустріч ОСОБА_3 по другій зліва смузі проїзної частини вулиці Набережна Заводська у напрямку від вулиці Юрія Кондратюка до вулиці Панаса Мирного зі швидкістю близько 30-50 км/год рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перевозячи у кабіні пасажира ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Під час руху на зазначеній ділянці автодороги ОСОБА_3 повинен був дотримуватись вимог Правил дорожнього руху (далі - ПДР, Правила), відповідно до яких, серед іншого:

- п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3(б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

- п.12.9 (б) «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил», та виконання яких було необхідною умовою запобігання події, проте він, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи можливість передбачити настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, грубо порушуючи перелічені вимоги ПДР України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не маючи достатніх навичок у керуванні транспортним засобом, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, за якої він мав би можливість виконувати всі необхідні дії з керування автомобілем, та які б забезпечували безпеку всіх учасників дорожнього руху, внаслідок чого 07.08.2020 року приблизно о 14:25 годин навпроти електроопори №541 на вулиці Набережній Заводській у Новокодацькому районі м. Дніпра не впорався з керуванням автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого допустив занесення керованого ним автомобіля вліво в напрямку зустрічних смуг руху.

Водій ОСОБА_17 , виявивши, що автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані занесення рухається у зустрічному напрямку до смуги його руху, з метою запобігання дорожньо-транспортній пригоді розпочав маневр зміщення керованого ним автомобіля марки «Mercedes-Benz Ахоr 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , праворуч.

Проте, у результаті подальшого зближення зазначених транспортних засобів перед електроопорою №541 на проїзній частині вулиці Набережна Заводська у Новокодацькому районі міста Дніпра на смугах руху в напрямку від вулиці Юрія Кондратюка до вулиці Панаса Мирного водій ОСОБА_3 допустив зіткнення правою бічною частиною керованого ним автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з передньою лівою частиною автомобіля «Mercedes-Benz Ахоr 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажир автомобіля марки «Mercedes-Benz Ахоr 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- неповнолітній пасажир автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- неповнолітній пасажир автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Ахоr 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_17 отримав тілесне ушкодження, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

- неповнолітній ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Порушення ОСОБА_3 вимог п.12.1 ПДР знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_11 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 пояснив, що свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнає і зазначив, що повністю підтверджує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені у обвинувальному акті, і в повному обсязі визнає свою винуватість у скоєному. Надавати детальні пояснення щодо обставин події, а також відповідати на запитання він ( ОСОБА_3 ) відмовився. Заявлені щодо нього цивільні позови визнав частково.

Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його винуватість у скоєнні злочину за обставин, викладених у даному вироку, знайшла своє повне підтвердження у доказах, які суд вважає належними та допустимими у відповідності до ст.ст.85,86 КПК України.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала такі показання.

07.08.2020 року зранку вона приїхала в гості до своєї подруги - ОСОБА_18 (яка у даному провадженні має процесуальний статус потерпілої), яка проживає на ж/м Червоний Камінь у м. Дніпрі. В цей же день вони з ОСОБА_11 домовилися зустрітися зі своїми знайомими хлопцями - ОСОБА_19 (обвинуваченим у даному провадженні) і ОСОБА_20 (свідком), поряд зі школою №143, яка розташована неподалік від дому ОСОБА_11. При цьому під час узгодження місця і часу зустрічі з хлопцями їй в телефонній бесіді від ОСОБА_3 стало відомо, що матір останнього попросила, аби він полагодив замок кришки багажника її автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Коли вона ( ОСОБА_8 ) разом з ОСОБА_11 прийшла до будівлі школи, аби зустрітися з хлопцями, їй подзвонив ОСОБА_16 , який сказав, що матір ОСОБА_3 сказала, аби останній підігнав її автомобіль до під`їзду їхнього будинку, в зв`язку з чим запропонував поїхати туди всім разом на вказаному вище автомобілі. Вона з ОСОБА_21 погодилися на цю пропозицію і пішли в бік парковки, яка розташована неподалік від школи.

Коли вони підійшли до парковки, то побачили, що ОСОБА_3 сидів за кермом автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_16 сидів на передньому пасажирському сидінні. Вони з ОСОБА_11 сіли за заднє сидіння автомобіля - вона ( ОСОБА_8 ) сиділа за ОСОБА_16, а ОСОБА_11 за ОСОБА_22 , і ніхто з них не був пристебнутий пасками безпеки.

Після цього вони увімкнули гучну музику в автомобілі і поїхали від парковки в бік вул. Набережної Заводської у м. Дніпрі на досить високій швидкості, при цьому обвинувачений часто то швидко розганяв автомобіль, то навпаки - різко гальмував, через що її сильно розхитувало в салоні автомобіля.

Через деякий час вони виїхали на вул. Набережну Заводську в районі ресторану «МакДональдс». В цей момент ОСОБА_3 сказав, що побачив на дорозі поліцейський автомобіль, і майже відразу ж звернув у двори з вул. Набережної Заводської. Після цього він ще проїхав декілька кварталів і знову виїхав на вул. Набережну Заводську, прямуючи в бік центру міста, а в районі Льодової арени здійснив розворот і почав рухатися на дуже високій швидкості в бік ж/м Парус, постійно маневруючи між смугами для руху і іншими автомобілями.

Подальші події вона пам`ятає недетально, так як вони зафіксувалися у її пам`яті окремими кадрами через пережиті страх і стрес, а тому згадує лише те, що відбулося зіткнення правою стороною їхнього автомобіля (де сиділи вона і ОСОБА_16 ) з невідомим їй вантажним автомобілем, після чого вона і ОСОБА_11 просто лежали на задньому сидінні автомобіля. Згодом вона втратила свідомість і прийшла в себе лише у реанімації.

На її думку, ДТП сталося через те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_22 занесло на дорозі в зв`язку з перевищенням швидкості.

Від ОСОБА_11 , яка раніше зустрічалася з обвинуваченим, їй стало відомо, що до настання події даної ДТП ОСОБА_3 також керував автомобілем своєї матері, так як ОСОБА_21 надсилала їй відео-повідомлення, з яких було видно, що ОСОБА_3 неодноразово катав її на вказаному транспортному засобі. Крім того, він розповідав, що часто їздить за кермом автомобіля, а тому у неї не виникало питань щодо того, чи має взагалі ОСОБА_3 посвідчення водія. Також їй не було відомо, що на момент настання події ДТП обвинувачений був неповнолітнім, так як знала його до цього лише декілька днів завдяки спілкуванню з ОСОБА_11.

Їй відомо, що матір ОСОБА_3 зв`язувалася з її батьками з приводу можливої компенсації витрат на лікування і відновлення її здоров`я, проте особисто з нею вона не зустрічалася, як і з ОСОБА_22 .

Після ДТП вона проходила тривале і коштовне лікування у декілька етапів. З огляду на те, що у ДТП у неї було пошкоджено шкіряні покриви обличчя і голови, їй зшили пошкоджені тканини, а потім проводили й інші процедури. Крім того, їй неодноразово вправляли кістки у великому пальці, робили косметологічні (пластичні) операції по відновленню шкіри і кісток обличчя та голови. З огляду на отриманні під час ДТП травми вона ( ОСОБА_8 ) немає можливості займатися спортом, професійними танцями, надавати послуги з манікюру, хоча і робила це раніше безперешкодно.

Вона вважає, що ОСОБА_3 вводить в оману суд, кажучи, що не пам`ятає будь-яких подій того дня, оскільки вона чітко бачила, що він був тверезий, при здоровому глузді, керував автомобілем, намагався уникнути контакту з поліцією, що, на її думку, свідчить про повну усвідомленість його дій.

Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпіла ОСОБА_8 підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, крім того, вважала, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні була допитана потерпіла ОСОБА_11 , яка дала суду такі показання.

Обвинувачений ОСОБА_3 є її знайомим, вони спілкувалися в спільній компанії, на момент події ДТП вони з ним були у романтичних стосунках.

Події, що відбувалися 07.08.2020 року, коли сталася ДТП, і майже місяць після них вона не пам`ятає через отримані травми і подальше лікування. При цьому вона не зверталася до інших джерел інформації, аби дізнатися щось про вказане ДТП, так як для неї це є травмуючим спогадом.

Автомобіль, яким у той день керував ОСОБА_3 - марки «Hyundai Sonata», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , їй відомий, так як декілька разів вони разом з обвинуваченим забирали його з парковки до його будинку, при цьому за кермом був саме ОСОБА_3 , а автомобіль належав його матері.

Їй відомо, що права керування транспортними засобами у обвинуваченого не було, однак він періодично керував вказаним автомобілем за вказівкою своєї матері.

Після ДТП, зокрема, в період перебування її на лікуванні від отриманих травм, на неї з боку обвинуваченого та його матері не здійснювалося будь-якого тиску з метою замовчування або спотворення показань у суді, однак матір ОСОБА_3 з самого початку допомагала її сім`ї матеріально, оплачуючи різні медичні процедури і маніпуляції.

Потерпіла ОСОБА_11 зазначила, що вона не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, і вважала, що в разі визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, йому потрібно призначити покарання на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , надала суду такі показання.

07.08.2020 року вдень їй надійшов дзвінок з мобільного телефону її дочки - потерпілої ОСОБА_11 . Коли вона ( ОСОБА_12 ) підняла слухавку, поліцейський повідомив їй, що її дочка потрапила в ДТП на вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі, після чого її забрала до лікарні швидка.

Дізнавшись про це, вона ( ОСОБА_12 ) пішла на вказане поліцейським місце ДТП, і коли вона туди прийшла, то дізналася, що її дочку й іншу потерпілу - ОСОБА_8 , також забрала швидка до лікарні. Крім того, на місці ДТП вона побачила автомобіль марки «Hyundai Sonata», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у пошкодженому вигляді, який стояв посеред проїзної частини. Вона не знає, чи був на той момент на місці ДТП ОСОБА_3 , так як особисто з ним не була знайома на той час, а тому могла його не впізнати. Крім того, вона була у стресовому стані через переживання за свою дочку, а тому не звертала особливої уваги на людей поряд з собою.

Через деякий час на місце ДТП приїхав її чоловік, і вони разом поїхали до лікарні ім. Мечникова, так як саме туди швидка забрала ОСОБА_11 і ОСОБА_8 .

Ввечері цього ж дня їй подзвонила матір обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , з якою вони домовилися про зустріч. Під час зустрічі остання вибачалася перед нею за те, що її син став винуватцем ДТП, у якій постраждали потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_8 , і запропонувала матеріальну допомогу у лікуванні її дочки. В подальшому ОСОБА_6 дійсно придбавала необхідні медичні препарати у аптеках або скидала відповідні суми шляхом грошових переказів на її картку, а також оплатила декілька операцій, які проведені її дочці, післяопераційну реабілітацію.

Крім того, їй ( ОСОБА_12 ) відомо, що у вказаний день її дочка і ОСОБА_8 взагалі не мали кататися з хлопцями на автомобілі, а тільки піти разом до кафе, і саме з цією метою мати потерпілої ОСОБА_8 привезла її до них додому.

В судовому засіданні допитаний законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 пояснив суду наступне.

07.08.2020 року його дружина привезла їхню дочку - потерпілу ОСОБА_8 , в гості до своєї подруги - потерпілої ОСОБА_11 , так як вони домовилися про зустріч у цей день.

У цей же день приблизно о 15:00 годин йому зателефонувала його дружина і повідомила, що їхня дочка потрапила у ДТП і отримала травми, в зв`язку з чим її забрали до лікарні ім. Мечникова. Прибувши до вказаного лікувального закладу, він дізнався, що його дочка перебуває у реанімації.

Вже у лікарні виявилося, що з огляду на ту обставину, що ОСОБА_8 і ОСОБА_11 були на той час неповнолітніми, лікарі не мали права здійснювати з ними будь-які маніпуляції, оскільки це могло б призвести до порушення лікарських протоколів, навіть не дивлячись на тяжкість стану його дочки. Через це він ( ОСОБА_9 ) звернувся за допомогою до своїх знайомих, завдяки чому лікарі змогли надати своєчасну медичну допомогу ОСОБА_8 , однак з огляду на неофіційний характер такого лікування він був вимушений особисто віддячувати лікарям за надане його дочці лікування, в тому числі, і матеріально, також він придбавав лікарські препарати, які або нелегально завозилися в Україну, або яких майже не було в наявності. Нагальність цих обставин була обумовлена, зокрема, й необхідністю збереження травматично ампутованого великого пальця на руці ОСОБА_8 , і хоча на даний час його рухливість і повна функціональність ще не відновлена, проте численні операції і реабілітаційні заходи, які продовжуються і по сьогодні, направлені на досягнення позитивного результату для здоров`я її дочки. Саме цими обставинами, на його переконання, і обґрунтовується розмір вказаної у пред`явленому до обвинуваченого цивільному позові моральної шкоди.

Особисто він ( ОСОБА_9 ) свідком ДТП не був, однак від свого знайомого, який за збігом обставин бачив настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди, так як їхав в той момент по АДРЕСА_3 , він дізнався її подробиці. Так, автомобіль марки «Hyundai Sonata», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , і в якому на той час знаходилися в якості пасажирів ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , рухався по вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі на дуже великій швидкості, постійно змінюючи смуги для руху і маневруючи між автомобілями. В певний момент вказаний транспортний засіб занесло і він виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося його зіткнення з вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz». На його ( ОСОБА_9 ) думку, тільки завдяки тому, що водій вантажного автомобіля, побачивши, що в його сторону на великій швидкості боком несло автомобіль марки «Hyundai Sonata», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , і він змінив напрямок руху, не настало більш серйозних негативних наслідків для усіх учасників вказаної ДТП.

Він ( ОСОБА_9 ) не може пояснити, чому його дочка - потерпіла ОСОБА_8 , взагалі опинилася в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 , оскільки в їхній сім`ї є декілька автомобілів, а тому такої потреби у неї не було.

Також він пояснив, що наступного дня після настання ДТП матір обвинуваченого - ОСОБА_6 , приїхала до лікарні, в якій перебувала його дочка, і запропонувала матеріальну допомогу з лікуванням. Проте з огляду на те, що він ( ОСОБА_9 ) на той момент мав достатньо грошових коштів, аби самостійно оплачувати лікування своєї дочки, він сказав ОСОБА_6 , аби та допомагала з лікуванням іншій потерпілій - ОСОБА_11 , яка також перебувала у лікарні.

Через деякий час після ДТП, ОСОБА_6 взагалі стала заперечувати факт того, що її син взагалі перебував за кермом автомобіля в момент дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи йому відомо, що протягом всього досудового розслідування ОСОБА_3 не визнавав своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, заперечуючи факт керування автомобілем в момент настання ДТП, оскільки не пам`ятає тих подій. Проте під час проведення одночасного допиту обвинуваченого і потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_3 все ж таки визнав, що саме він керував автомобілем, а не інша особа.

На його думку, пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він нібито не пам`ятає подій того дня коли сталася ДТП з його вини, обумовлена спільною позицією з його захисником і законним представником.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав такі показання.

07.08.2020 року приблизно о 14:00 годин він знаходився в якості пасажира у вантажному автомобілі марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_23 , коли вони рухалися по вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі збоку ж/м Парус у бік центру міста. Під час руху, проїжджаючи повз зупинку громадського транспорту, ОСОБА_24 крикнув: «Дивись!», і в цей момент відбулося зіткнення їхнього автомобіля і іншого транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Sonata», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Через вказане зіткнення їхній автомобіль змінив напрямок свого руху і з`їхав на газон, який знаходиться з правого боку від проїзної частини. Більш точно механізм ДТП він не пам`ятає, але, судячи з наслідків і пошкоджень транспортних засобів, вважає, що зазначений вище легковий автомобіль врізався своєю правою стороною в бічну поверхню переднього лівого колеса вантажного автомобіля, що і мінімізувало негативні наслідки та тілесні ушкодження всіх потерпілих у даному ДТП. При чому, на його ( ОСОБА_7 ) переконання, це стало можливим лише завдяки тому, що водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_25 вчасно побачив автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що боком у заносі нісся на них на великій швидкості (приблизно 140-150 км/год), і саме тому різко змінив напрямок свого руху, намагаючись уникнути зіткнення.

Вже після ДТП він бачив обвинуваченого ОСОБА_3 , який ходив поблизу автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому у нього було скривавлене обличчя і голова. В певний момент обвинувачений підійшов до нього ( ОСОБА_7 ) і почав питати, навіщо вони врізалися у їхній автомобіль. Крім того, на задньому сидінні вказаного автомобіля він побачив двох дівчат (потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_11 ), у яких було видно сильні тілесні ушкодження, вони були скривавлені, одна з них лежала непритомною, а інша рухала лише тілом, а її кінцівки були без руху.

З огляду на метушню і велику кількість людей на місці ДТП, йому не було зрозуміло, хто саме був водієм автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Однак він бачив, як швидка допомога забирала до лікарні двох дівчат з вказаного вище автомобіля, так як вони отримали у ДТП тілесні ушкодження. Під час ДТП він також отримав травму, а саме - перелом лівої руки зі зміщенням.

Потерпілий зазначив, що не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру, і вважав, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_17 , який надав такі показання.

07.08.2020 року близько 15:00 годин він керував вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у середній смузі по вул. Набережній Заводській від ж/м Парус в бік Кайдацького мосту у м. Дніпрі на швидкості приблизно 30 км/год, оскільки він тільки почав рух від світлофора. З ним в салоні на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_7 (який у даному провадженні є потерпілим).

Під час руху він побачив, як з лівої сторони на великій швидкості рухається легковий автомобіль білого кольору (в подальшому йому стало відомо, що це був автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 ), що рухався у зустрічному напрямку у середній смузі. Вказаний автомобіль почало крутити і заносити, і його траєкторія вказувала на те, що він може здійснити лобове зіткнення з керованим ним вантажним автомобілем. Аби уникнути зіткнення транспортних засобів, він ( ОСОБА_17 ) різко змінив напрямок руху автомобіля, викрутивши кермо в праву сторону і зміщуючись у крайню праву смугу для руху, через що не відбулося лобового зіткнення. Проте вказаний легковий автомобіль здійснив зіткнення правою передньою і середньою частинами свого кузова спочатку в переднє ліве колесо вантажного автомобіля, а після цього, рухаючись по інерції, зіткнувся з серединою кузова, після чого керований ним ( ОСОБА_17 ) автомобіль викинуло на газон, який знаходиться з правого боку від дорожнього полотна, і він з`їхав у кювет. В цей момент він почув крик його пасажира - потерпілого ОСОБА_7 , який сказав, що у нього сильно болить рука, після чого він допоміг потерпілому вийти з кабіни машини.

Зайшовши за кузов свого автомобіля, він ( ОСОБА_17 ) побачив, що автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , стоїть пошкоджений посеред дороги, водійські двері відчинені і звідти вийшов молодий хлопець (в подальшому він дізнався, що це був обвинувачений ОСОБА_3 ). Відразу ж після цього до місця ДТП почали підходити перехожі і інші водії, згодом під`їхало декілька швидких. Як йому стало відомо, у салоні на задньому сидінні в момент ДТП перебували дві дівчини, яких забрали до лікарні автомобілі швидкої допомоги. Після цього він трохи поспілкувався з ОСОБА_3 , за поведінкою і зовнішнім виглядом якого було зрозуміло, що він перебуває у стані сильного шоку, але при цьому залишався у адекватному стані.

Вже на стадії досудового розслідування за його участю проводився слідчий експеримент та впізнання, в ході якого він вказав на ОСОБА_3 як на особу, яка була за кермом автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент настання події ДТП.

Свідок пояснив, що до моменту зіткнення автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на дуже великій швидкості (приблизно 130 км/год), і під час руху його почало заносити, внаслідок чого його траєкторія стала некерованою, що і стало причиною настання ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надав такі показання.

07.08.2020 року близько 14:00-15:00 годин він їхав на своєму автомобілі по вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі, рухаючись у 3-й справа смузі в бік ж/м Парус. В районі зупинки громадського транспорту «Новокодацький парк» його на великій швидкості (приблизно 100 км/год) випередив автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який рухався у попутному з ним напрямку у другій смузі справа.

Вже після випередження вказаний вище автомобіль почав зміщуватися лівіше, однак водій вказаного транспортного засобу не зміг його втримати у смузі, через що його почало заносити у ліву сторону, і автомобіль почав некерований рух у заносі, в результаті чого його винесло на смугу зустрічного руху. В цей момент у зустрічному напрямку їхав вантажний автомобіль-маніпулятор марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого, аби уникнути зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , почав зміщуватися праворуч. Не дивлячись на це, легковий автомобіль все ж таки зіткнувся своєю правою стороною з лівим переднім бампером, лівим переднім колесом і середньою частиною кузова зліва вантажного автомобіля, після чого вантажівка з`їхала з дороги на газон з правого боку від неї.

Побачивши момент ДТП, він ( ОСОБА_26 ) зупинився і побачив, як з розбитого вікна передньої пасажирської двері автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виліз молодий хлопець, а такожу задньому правому вікні вказаного автомобіля було помітно довге жіноче волосся. В цей час до зазначеного транспортного засобу підбігли перехожі, які знаходилися неподалік, в зв`язку з чим він поїхав у своїх справах, не підходячи до місця ДТП.

Ввечері у вказаний день з новинних пабліків у мережі Інтернет він дізнався подробиці даної ДТП і побачив там фотографію водія автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 - обвинуваченого ОСОБА_3 , і саме тому зрозумів, що хлопець, який виліз з зазначеного автомобіля на місці ДТП, був не його водієм, а переднім пасажиром, це він ( ОСОБА_26 ) визначив для себе за зовнішністю вказаних осіб, їхньою статурою, рисами обличчя і кольором волосся, що суттєво відрізняються.

В судовому засіданні була допитана законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , яка надала такі показання.

07.08.2020 року зранку вона попросила свого сина - обвинуваченого ОСОБА_3 , аби він відремонтував замок багажника її автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на той час на парковці, яка розташована неподалік від школи №143. Вказаний автомобіль придбав у гр. ОСОБА_15 її брат на підставі договору купівлі-продажу та подарував їй, і до дня ДТП цей транспортний засіб знаходився у її власності 2 тижні.

З метою ремонту її син зі своїм товаришем - ОСОБА_20 , пішли на парковку, а згодом її син подзвонив їй зі стоянки і повідомив, що закінчив ремонт замку багажника і збирається піти на Трофимівський ринок у своїх справах.

Деякий час потому, приблизно о 15:00 годин, вона ( ОСОБА_6 ) збиралася піти з дому у своїх справах, а тому подзвонила своєму синові, аби дізнатися, де він, однак останній не відповідав на дзвінки. Подзвонивши ще декілька разів, ОСОБА_3 їй коротко відповів, що втрапив у ДТП, після чого поклав слухавку. Після цього вона знову подзвонила синові, однак їй відповів хтось невідомий, який сказав, що ДТП сталося в районі ветеринарної клініки, що розташована поряд з вул. Набережною Заводською у м. Дніпрі.

Дізнавшись це, вона вийшла з дому і направилася до зазначеного місця. Проходячи повз відділення «Приватбанку», вона спершу побачила на розділовому газоні вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а неподалік - натовп людей, які стояли на проїзній частині вул. Набережної Заводської поряд з її автомобілем, на якому були помітні сильні пошкодження, отримані у ДТП, а також поруч з автомобілем лежала невідома їй дівчина, яка голосно кричала. Побачивши і почувши це, вона ( ОСОБА_6 ) втратила свідомість. Згодом на місце ДТП прибули декілька машин швидкої допомоги, лікарі якої привели її до тями і дали їй заспокійливе. Вже прийшовши до тями, вона побачила свого сина, який стояв поряд з автомобілем швидкої допомоги.

Їй невідомо, яким саме чином її син і її автомобіль опинилися на місці ДТП, так як вона намагалася неодноразово дізнатися у сина цю інформацію, однак останній їй постійно казав, що не пам`ятає подій того дня. Вона вважає, що син дійсно міг втратити пам`ять через ДТП, так як у дитинстві у нього була травма голови, і тоді він також втрачав свідомість і пам`ять. Крім того, вона пояснила, що у ОСОБА_3 відсутнє водійське посвідчення, так як він в силу свого віку не мав можливості його отримати. Також вона зазначила, що її син не возив її на автомобілі, а тому вона вважає, що її син не вміє керувати автомобілем. Раніше будь-яких доручень щодо вказаного транспортного засобу вона своєму синові не давала, в тому числі, і щодо його перегону з парковки до будинку. Вона допускає, що її син отримав певні навички керування автомобілем, коли приїздив в гості до свого діда та дядька у м. Нікополь, і вони навчали його цьому.

З матеріалів кримінального провадження їй стало відомо, що за кермом її автомобіля на момент настання події ДТП перебував її син - обвинувачений ОСОБА_3 . Крім того, вже на місці ДТП вона дізналася, що, окрім її сина, в автомобілі також знаходилися ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які у даному провадженні є потерпілими, а також ОСОБА_16 . Вона вважає, що син сів за кермо її автомобіля, так як в силу свого віку не зміг відмовити своїм друзям - ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_28 , а тому повівся на їхні вмовляння.

Ввечері після ДТП вона прийшла до матері ОСОБА_31 - ОСОБА_32 , аби дізнатися про стан потерпілих дівчат, а також запропонувати матеріальну допомогу. Наступного ранку вона поїхала у лікарню ім. Мечникова, де зустрілася з батьками ОСОБА_28 , які сказали, аби вона ( ОСОБА_6 ) спершу допомогла з лікуванням ОСОБА_11 і реабілітацією, що вона і робила, переводячи відповідні суми грошових коштів на банківську картку її матері. Крім того, вона постійно знаходилася на зв`язку з батьками ОСОБА_33 , цікавилася станом її здоров`я.

Через декілька днів після ДТП вона звернулася до охорони парковки і отримала відеозаписи з камер спостереження, які там встановлені. З вказаних відеозаписів вона встановила, що 07.08.2020 року приблизно о 14:45 годин ОСОБА_3 дійсно прийшов на парковку разом з ОСОБА_20 , при цьому обвинувачений сів за кермо її автомобіля, а ОСОБА_34 - на переднє пасажирське сидіння, після чого вони виїхали з території парковки.

Її син ОСОБА_3 є дуже доброю, спокійною, чуйною і уважною людиною, гарним і дбайливим сином. В школі він навчався і поводився добре, має гарні відгуки від шкільних вчителів і сусідів. У школі її син постійно брав участь у самодіяльності і творчості, займався спортом, не мав шкідливих звичок.

Пред`явлені потерпілими цивільні позови вона визнає частково, а саме - в частині фактично понесених потерпілими матеріальних витрат на лікування і реабілітацію. Крім того, вона визнає і те, що ОСОБА_27 і ОСОБА_28 понесли моральну шкоду внаслідок даного ДТП. Також вона вважає, що повну відповідальність за вчинене має нести її син, так як саме він сів за кермо її автомобіля і скоїв ДТП з такими негативними наслідками.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав суду такі показання.

Так, він 06.07.2020 року приїхав з ночівлею додому до ОСОБА_3 (який у даному кримінальному провадженні є обвинуваченим). Зранку 07.08.2020 року матір обвинуваченого ОСОБА_6 попросила, аби він ( ОСОБА_16 ) і ОСОБА_3 пішли на парковку, де стояв на той час її автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , аби полагодити замок багажника.

З цією метою обвинувачений взяв у своєї матері ключі від автомобіля, і вони разом пішли на парковку. Через деякий час вони полагодили замок і пішли в бік його ( ОСОБА_16 ) будинку, де він переодягся, згодом вони разом з ОСОБА_3 сходили на Трофимівський ринок. Після цього вони направилися до школи АДРЕСА_4 , так як раніше домовлялися про зустріч у цей день зі знайомими дівчатами - ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , які у даному провадженні мають процесуальний статус потерпілих.

На шляху слідування до школи приблизно о 14:30 годин вказаного дня обвинуваченому подзвонила його матір, і останній сказав, що ОСОБА_6 попросила, аби ОСОБА_3 підігнав її автомобіль з парковки до будинку, у якому вони проживають. Він ( ОСОБА_16 ) не здивувався такому проханню матері обвинуваченого, оскільки вона не вперше просила про подібне у обвинуваченого. Також йому відомо, що з дозволу матері ОСОБА_35 і раніше їздив за кермом, в тому числі, й інших автомобілів, якими керувала його матір до цього. А за кермом саме автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , він бачив обвинуваченого у перший же день після придбання вказаного транспортного засобу його матір`ю, коли ОСОБА_3 особисто під`їжджав до його під`їзду, а також на відео у соціальних мережах.

З огляду на це він ( ОСОБА_16 ) подзвонив ОСОБА_8 і попросив, аби вона разом з ОСОБА_11 підійшли до школи №143. Коли ОСОБА_3 пішов на парковку і виїхав звідти на автомобілі, він ( ОСОБА_16 ) сів у зазначений транспортний засіб на переднє пасажирське сидіння. Виїжджаючи виїжджали з території парковки, вони побачили ОСОБА_8 і ОСОБА_11 та зупинилися, а дівчата сіли на заднє пасажирське сидіння, при цьому ОСОБА_8 сіла позаду нього, а ОСОБА_11 - позаду ОСОБА_3 , тобто, за водійським сидінням.

Від школи вони поїхали на вказаному вище автомобілі через двори будинків, і виїхали на вул. Набережна Заводська у м. Дніпрі. Під час руху обвинувачений побачив на дорозі автомобіль патрульної поліції, в зв`язку з чим, злякавшись, звернув у двори, в бік житлового масиву. Коли поліцейський автомобіль проїхав повз, вони знову виїхали на вул. Набережну Заводську і попрямували на великій швидкості в бік центру міста. В районі Льодової арени ОСОБА_3 розвернув автомобіль і поїхав на високій швидкості (більше 100 км/год) у крайній правій смузі в бік ж/м Парус, при цьому обвинувачений керував автомобілем у агресивному стилі, постійно змінював смуги для руху, випереджаючи інші транспортні засоби на дороги.

З огляду на те, що ОСОБА_3 під час керування автомобілем почав перестроювання, випереджаючи інший автомобіль та зміщуючись у крайню ліву смугу в районі зупинки громадського транспорту «Дитячий комбінат», а також враховуючи дуже високу швидкість транспортного засобу, обвинувачений втратив контроль над керуванням автомобілем. Через це автомобіль занесло і почало крутити у неконтрольовану заносі, внаслідок чого його винесло правою стороною на зустрічному смугу, де в той час у другій смузі справа рухався вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і в цей момент відбулося зіткнення правою стороною автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з переднім лівим колесом вантажного автомобіля. До того ж, вантажний автомобіль, аби уникнути зіткнення транспортних засобів, різко перестроївся у праву смугу, але уникнути ДТП не вдалося.

Через зіткнення він ( ОСОБА_16 ) ударився головою об стійку автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому не відчув другого моменту зіткнення вказаних транспортних засобів. Трохи оговтавшись, він побачив, що переднє пасажирське вікно розбите, а тому виліз через нього на дорогу.

В цей же час з їхнього автомобіля вийшов ОСОБА_3 , який відчинив задні ліві пасажирські двері і тримав голову ОСОБА_11 , у якої на обличчі і голові було помітно сильну кровотечу. Він ( ОСОБА_16 ) в цей момент намагався відкрити задні ліві пасажирські двері, так як на задньому сидінні ще перебувала потерпіла ОСОБА_8 , однак не міг цього зробити, оскільки двері заклинило через механічні пошкодження, отримані в момент ДТП.

До них підбігли люди, які в той час перебували на зупинці громадського транспорту, і почали надавати їм допомогу. Через декілька хвилин на місце ДТП прибули працівники поліції і швидка медична допомога, також прийшла матір обвинуваченого - ОСОБА_6 , яка, побачивши ДТП і її наслідки, втратила свідомість. Лікарі швидкої, які перебували на місці ДТП, надали їй допомогу, привівши її до тями, після чого забрали дівчат і його ( ОСОБА_16 ) разом з ОСОБА_36 до лікарні.

З огляду на те, що під час ДТП він ( ОСОБА_16 ) отримав вивих шиї, йому встановили фіксатор для шиї, після чого батьки забрали його додому. Також він отримав і травму голови.

Крім того, він зазначив, що у вказаний день погода була ясною, будь-яких опадів не було, тому дорога по вул. Набережній Заводській була сухою,а ОСОБА_3 ніхто не заважав під час керування транспортним засобом. На момент ДТП ОСОБА_3 було 17 років, тобто, він був неповнолітнім, і він ( ОСОБА_16 ) знав, що у ОСОБА_3 не було водійського посвідчення.

Також він додав, що через деякий час після ДТП на його мобільний телефон почали надходити анонімні смс-повідомлення і дзвінки з погрозами. На його думку, йому писали і дзвонили знайомі ОСОБА_3 , що він пов`язує з тим, що після ДТП спілкувався з потерпілою ОСОБА_8 .

Він пояснив, що не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_15 , який надав суду такі показання.

Він був власником автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту його фактичного продажу. При цьому належним чином зареєструвати договір купівлі-продажу у Сервісному центрі МВС йому не вдалося, так як продаж вказаного транспортного засобу відбувався у той час, коли діяли жорсткі обмеження, пов`язані із пандемією коронавірусу.

Договір купівлі-продажу автомобіля був укладений між ним і ОСОБА_6 шляхом написання його у письмовому вигляді, факт отримання ним грошових коштів за придбання зазначеного транспортного засобу підтверджується відповідною розпискою. На момент продажу автомобіль був у повністю технічно-справному стані, і його цивільно-правова відповідальність була застрахована у страховій компанії.

Йому відомо, що до нього пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих, проте він не визнає вимог, викладених у ньому, так як вважає, що підстав для притягнення його до цивільно-правової відповідальності немає, так як він не причетний до вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_3 , а також фактично перестав бути власником вказаного вище автомобіля з моменту його придбання ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 надав суду такі показання.

07.08.2020 року він перебував у складі ремонтно-будівельної бригади, яка здійснювала ремонт на вул. Ю. Кондратюка у м. Дніпрі.

В післяобідній час він їхав у своєму автомобілі по вул. Набережній Заводській від вул. Ю. Кондратюка в бік центру міста у другій смузі на швидкості не більше 60 км/год, при цьому попереду в цій же смузі рухався вантажний автомобіль-маніпулятор марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який також використовувався його колегами під час ремонту, в салоні якого перебували ОСОБА_17 , який був водієм вказаного автомобіля, і ОСОБА_7 (потерпілого у даному кримінальному провадженні).

В районі зупинки громадського транспорту «Дитячий комбінат» він побачив, як автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, що рухався на великій швидкості у зустрічному напрямку у крайній правій смузі, різко змінив напрямок свого руху, повернувши ліворуч, через що виїхав на зустрічну смугу для руху і зіткнувся з зазначеним вище вантажним автомобілем. Внаслідок зіткнення вантажний автомобіль з`їхав на розділовий газон на узбіччі з правого боку, а легковик розвернуло.

Зупинившись, він ( ОСОБА_37 ) підбіг до вантажного автомобіля, з якого самостійно вилізли ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , після чого він відразу ж підійшов до автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після цього він викликав поліцію і швидку медичну допомогу, а в цей час з вікна передньої правої вилізли пасажир (молодий хлопець) і водій вказаного транспортного засобу (як йому стало відомо в подальшому, це був обвинувачений ОСОБА_3 ). Водій легковика після ДТП перебував у шоковому стані. Крім того, на місце ДТП прийшла і матір обвинуваченого, яка знаходилася в істеричному стані через побачене.

Внаслідок ДТП ОСОБА_7 і ОСОБА_17 отримали різні травми. Крім того, як виявилося, на задньому сидінні легковика також знаходилися пасажири - дві молоді дівчини (потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ), які отримали серйозні тілесні ушкодження і перебували в зазначеному автомобілі непритомні.

В його ( ОСОБА_37 ) автомобілі був встановлений відео-реєстратор, який зафіксував момент вказаної ДТП на відеозаписі. Відповідний носій з зазначеним відеозаписом він надав працівникам поліції під час проведення досудового розслідування.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт автотоварознавець ОСОБА_38 надав суду такі пояснення.

Він проводив експертне дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного внаслідок ДТП власнику колісного транспортного засобу (надалі - КТЗ) - автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами якого зробив відповідний висновок №7749 від 15.09.2020 року.

В результаті проведеного дослідження ним було встановлено, що у даному випадку вартість матеріального збитку становить повну ринкову вартість зазначеного вище транспортного засобу, тобто, 889 152 гривні 49 копійок.

Визначення ринкової вартості вказаного автомобіля визначалася за методикою порівняльного аналізу ринку подібних автомобілів і визначення середнього арифметичного значення його вартості, зокрема, відомостями з сайту «Autoria.ua», відповідна роздруківка яких була приєднана до висновку.

Ним під час дослідження не було враховано показників лічильника пробігу автомобіля (одометра), так як на момент дослідження вказаний прилад в зазначеному транспортному засобі не працював. Проте, це не порушує вимог методики дослідження вартості КТЗ. При цьому експерт зазначив, що показники одометра суттєво не впливають на визначення вартості саме такої категорії транспортних засобів, оскільки автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є спеціалізованим КТЗ, що обладнаний краном-маніпулятором, що обумовлює досить сталу ринкову вартість таких транспортних засобів.

Формула визначення вартості матеріального збитку КТЗ складається, в тому числі, з такої величини, як ВТВ (втрати товарної вартості) КТЗ, яка у даному випадку становить 0 (нуль), оскільки строк експлуатації автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП за його участю складав 14 років, а в зазначеній формулі ВТВ розраховується (і, відповідно, становить певне число) лише для нових КТЗ, яким зазначений вище транспортний засіб на момент проведення експертизи не був.

Під час експертного дослідження автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ним було встановлено, що сукупна вартість демонтажу пошкоджених деталей і вузлів, їх ремонту та заміни перевищує ринкову вартість аналогічного транспортного засобу у справному стані. Крім того, перед ним не ставилося питання щодо сукупної вартості пошкодженого транспортного засобу, і тому дослідження пошкоджень двигуна, окремо встановленого крана-маніпулятора не проводилося. Це було обумовлено і тим, що дослідження вказаного транспортного засобу проводилося на майданчику для зберігання автомобілів без використання спеціальних інструментів і механізмів, наприклад, підйомника.

Експерт зазначив, що з технологічної точки зору автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відновленню не підлягає, оскільки, по-перше, вартість відновлювального ремонту значно перевищує фактичну ринкову вартість аналогічного транспортного засобу, а по-друге, в разі відновлення зазначений автомобіль не буде відповідати технічним умовам і параметрам заводу-виробника.

Крім показань допитаних у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника, потерпілих, їхніх законних представників, свідків та експерта, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- відповідно до протоколу огляду місця ДТП, схеми та фото-таблиці від 07.08.2020 року, у вказаний день неповнолітній (на дату вчинення кримінального правопорушення) обвинувачений ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Набережній Заводській від Кайдацького мосту в бік ж/м Парус у м. Дніпрі з пасажирами - свідком ОСОБА_16 і потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , і в районі електроопори №541 по вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі порушив Правила дорожнього руху (надалі - ПДР), через що допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де відбулося його зіткнення з вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_17 , у салоні якого перебував пасажир - потерпілий ОСОБА_7 ; внаслідок даної ДТП потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, в тому числі, і тяжкі;

- згідно з довідками лікаря КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» ОСОБА_39 №800 та №801 від 07.08.2020 року, у потерпілої ОСОБА_8 після надходження до вказаного медичного закладу встановлено діагноз: «відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, забійна рана правої скроневої ділянки голови, верхньої щелепи, перелом лівої ключиці, травматична ампутація ІІ пальця лівої кисті, забій грудної клітини»; у потерпілої ОСОБА_11 після надходження до вказаного медичного закладу встановлено діагноз: «відкрита черепно-мозкова травма, тупа травма грудної клітини, закрита травма живота, травматичний шок;

- із висновку комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи №3362-20 від 11.11.2020 року слідує, що з урахуванням слідової інформації, яка відображена в протоколі огляду місця ДТП та схеми до нього місце зіткнення знаходилося в безпосередньому наближенні до подряпини довжиною 1,2 м, яка, згідно зі схемою, була розташована на відстані 4,0 м від електроопори №541 на відстані 8,5 м від правого краю проїзної частини вул. Набережна Заводська за ходом руху з боку вул. Ю. Кондратюка в бік вул. П. Мирного у м. Дніпрі; в момент зіткнення первинний контакт відбувся між передньою лівою частиною автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та правою бічною частиною автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; кут між кузовними осями автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент первинного контакту орієнтовано становив 90°;

- відповідно до висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №3364-20 від 29.09.2020 року, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувають у працездатному стані і можуть виконувати задані функції з безпечного зменшення швидкості руху та зміни напрямку руху; у зв`язку з відсутністю на досліджуваному автомобілі марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , несправностей робочої гальмівної системи та рульового керування, питання про час виникнення несправностей, а також щодо можливості їх виявлення водієм перед початком руху і в процесі експлуатації не вирішувалося;

- згідно з висновком комісійної судової автотехнічної експертизи №3363-20 від 30.09.2020 року, робоча гальмівна система автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дослідження знаходилася у працездатному стані і могла виконувати задані функції з безпечного зменшення швидкості руху; рульове керування автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дослідження знаходилося у непрацездатному стані через наявність деформацій рульової сошки та поздовжньої рульової тяги; до моменту утворення деформацій, тобто до зіткнення, рульове керування автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилося у працездатному стані і могло виконувати задані функції з безпечної зміни напрямку руху; у зв`язку з відсутністю на досліджуваному автомобілі марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , несправностей робочої гальмівної системи та рульового керування, питання про час виникнення несправностей, а також про можливість їх виявлення водієм перед початком руху і в процесі експлуатації не вирішувалося;

- із висновку судово-медичної експертизи №3274е від 30.11.2020 року, фото-таблиці і схеми до нього слідує, що за даними медичної документації та при огляді у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, субарахноїдального крововиливу, перелому виличної кістки праворуч та перелому стінок правої гайморової пазухи з явищами правостороннього гемосинусу, забійної рани у правій лобно-скроневій області з переходом в передвушну область до зовнішнього кута правої надбрівної дуги та вниз на нижню повіку правого ока, синця у правій пара орбітальній області субкон`юнктивального крововиливу правого ока, забійної рани у лівій скронево-тім`яній області, відкритого багато уламкового перелому 1-ї п`ясної кістки лівої кисті зі зміщенням уламків та масивною рваною раною у основи 1-го пальця лівої кисті по тильній поверхні з переходом на долонну поверхню; закритого імпресійного перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків; численних саден тулубу та кінцівок; виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, частина з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такі, якими могли бути і виступаючі частини салону транспортного засобу за умов дорожньо-транспортної пригоди; враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР, тобто в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові; за своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день); за виявленими у ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями у вигляді тупої травми тіла, конкретно встановити знаходження (місце розташування в транспортному засобі) останньої в момент дорожньо-транспортної пригоди не виявляється можливим;

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3508е від 15.12.2020 року, за даними наданої медичної документації та під час огляду у обвинуваченого ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми в лобній частині, численних саден скроневої області голови, садна на нижній повіці правого ока; виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмета, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини салону транспортного засобу або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями; враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КП «ДОДКЛ» ДОР, тобто в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові; за своїм характером виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день); виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмета, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини салону транспортного засобу або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями; для встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 в автомобілі марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди необхідне проведення судово-медичних експертиз відносно всіх учасників даної пригоди, які знаходилися у вказаному вище автомобілі з наступним наданням матеріалів кримінального провадження; в представленій медичній документації даних щодо дослідження крові та сечі на наявність алкогольного сп`яніння не виявлено;

- згідно з висновком судово-медичної експертизи №3506е/294 від 15.12.2020 року, за даними наданої медичної документації та рентгенівського дослідження у потерпілого ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої променевої кістки (в проекції променево-зап`ясткового суглобу) з вивихом кисті; виявлене у нього тілесне ушкодження в області лівої верхньої кінцівки спричинено від механічної дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) по вісі кінцівки, якими могли бути і виступаючі частини салону транспортного засобу за умов дорожньо-транспортної пригоди; враховуючи характер та локалізацію виявленого ОСОБА_7 тілесного ушкодження, дані медичної документації, можливо вказати, що воно отримано незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «МКЛ №2» ДМР, тобто в термін, вказаний у медичній документації та слідчим у постанові; за своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження належить до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день); в умовах стаціонару КНП «МКЛ №2» ДМР у ОСОБА_7 була взята кров на дослідження на вміст алкоголю - алкоголь в крові не виявлений (результат №7519);

- із висновку судово-медичної експертизи №3449е від 10.12.2020 року слідує, що при огляді у свідка ОСОБА_17 виявлено ділянку на задній поверхні лівого передпліччя на межі верхньої та середньої третини, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна; виявлене у нього тілесне ушкодження в області лівого передпліччя не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що воно спричинено від механічної дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини салону транспортного засобу; враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_17 тілесного ушкодження, ступінь ознак його загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що воно отримано незадовго до звернення за медичною допомогою в КНП «МКЛ №16» ДМР, тобто в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові; за своїм характером виявлене у ОСОБА_17 тілесне ушкодження належить до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки; за даними наданої медичної документації у ОСОБА_17 був клінічно встановлений діагноз: «закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини зліва», однак даний діагноз об`єктивно (наявністю тілесних ушкоджень - синців, саден, крововиливів тощо) не підтверджений, тому судово-медичній оцінці за ступенем тяжкості не підлягає; в наданій медичній документації даних щодо дослідження крові та сечі на наявність алкогольного сп`яніння не виявлено;

- відповідно до протоколу огляду відеозапису від 14.12.2020 року, об`єктом огляду є відеозапис під назвою «Відео з ОСОБА_3» на флеш-носії, наданому потерпілою ОСОБА_8 ; на зазначеному відеозаписі зафіксовано, як обвинувачений ОСОБА_3 керував невстановленим автомобілем зі світлим салоном, при цьому на передньому сидінні зазначеного транспортного засобу перебуває в якості пасажира потерпіла ОСОБА_11 ;

- згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2020 року, схемою і фото-таблицею до нього, свідок ОСОБА_17 розказав і показав механізм настання події ДТП, що мала місце 07.08.2020 року приблизно о 14:30 годин в районі електроопори №451 на вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі за участю автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , в салоні якого перебували свідок ОСОБА_16 і потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , та автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням свідка ОСОБА_17 , при цьому в салоні зазначеного транспортного засобу перебував потерпілий ОСОБА_7 ;

- із протоколу проведення слідчого експерименту від 16.12.2020 року, схеми та фото-таблиці до нього слідує, що свідок ОСОБА_26 розказав і показав механізм настання події ДТП, що відбулася 07.08.2020 року приблизно о 14:30 годин в районі будинку АДРЕСА_3 за участю автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , в салоні якого перебували свідок ОСОБА_16 і потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , та автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням свідка ОСОБА_17 , при цьому в салоні зазначеного транспортного засобу перебував потерпілий ОСОБА_7 ;

- відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 19/104-9/2/1553 від 28.12.2020 року, у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_17 повинен був діяти згідно з вимогами п.12.3 ПДР України, у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.1, 12.4 та 12.9(б) ПДР України; за заданого механізму пригоди водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_17 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення; технічна можливість уникнути настання даної ДТП для водія автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п.п.12.1, 12.4 та 12.9(б) ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому виконати їх; за заданого механізму пригоди в діях водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_17 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України, які б з технічної точки зору могли знаходитися в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП; за заданого механізму події, дії водія автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.12.1, 12.4, 12.9(б), однак невідповідність вимогам п.12.1 ПДР України, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП;

- згідно з висновком експерта №154е/5 від 20.01.2021 року, фото-таблицею до нього, за даними медичної документації та комп`ютерної томографії у потерпілої ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку у лівій скроневій частці, гострої субдуральної гематоми у лівій потиличній області, набряку речовини головного мозку, перелому скроневої кістки праворуч з переходом на пірамідку та перелом тіла основної кістки, забійно-рваної рани у лобно-тім`яній області по центру та більш праворуч, розриву шкіри зовнішнього слухового проходу праворуч, стану післявушної кровотечі праворуч, з розвитком в посттравматичному періоді гострої гідроцефалії та бактеріального менінгіту; закритої травми грудної клітини, забою задніх відділів правої легені, саден та набряку м`яких тканин правої кисті; виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) праворуч, якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу за умов ДТП; враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, дані медичної документації (стан на момент госпіталізації), можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР, тобто в термін, вказаний у медичній документації та слідчим у постанові; за своїм характером виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.12.2020 року і фото-таблиці до нього слідує, що свідок ОСОБА_17 серед чотирьох пред`явлених для впізнання осіб під №3 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка 07.08.2020 року приблизно о 14:30 годин, керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі електроопори №451 по вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі, порушила ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_17 , що рухався у зустрічному напрямку;

- відповідно до протоколу огляду від 12.01.2021 року, об`єктом огляду є оптичний CD-R диск марки «Patron», на якому знаходяться 7 фотографій і 1 відеозапис; на вказаних фотографіях зображені наслідки ДТП, що мала місце 07.08.2020 року приблизно о 14:30 годин в районі електроопори №451 на вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі за участю автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , в салоні якого перебували свідок ОСОБА_16 і потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , та автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням свідка ОСОБА_17 , при цьому в салоні зазначеного транспортного засобу перебував потерпілий ОСОБА_7 , зокрема, на фотографіях зображені зазначені вище пошкоджені транспортні засоби, а також сам обвинувачений ОСОБА_3 , який сидить навпочіпки поруч зі своєю матір`ю ОСОБА_6 біля автомобіля швидкої допомоги; на відеозаписі, що знаходиться на оптичному диску, зафіксовано момент настання даної ДТП;

- згідно з протоколом огляду від 18.01.2021 року, об`єктом огляду є інтернет-сторінка сайту «Днепр сегодня», а саме рубрика «Происшествия» від 07.08.2020 року, на якій зображено і описано наслідки ДТП за участю автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням свідка ОСОБА_17 , а також наявні зображення самого обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- із протоколів огляду від 19.01.2021 року та 27.01.2021 року слідує, що об`єктом огляду є інтернет-сторінка сайту «Информатор», а саме рубрика «Новости» від 07.08.2020 року, на якій зображено і описано наслідки ДТП за участю автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням свідка ОСОБА_17 , а також наявні зображення самого обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 07.08.2020 року, автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом і залишений на зберіганні на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд.427;

- згідно з постановою про передачу речового доказу на відповідальне зберігання від 10.08.2020 року, автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом і переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_17 ;

- із постанови про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 08.08.2020 року слідує, що карта пам`яті формату Micro SDHC марки «Kingston», об`ємом 16 Gb, 10-го класу, чорного кольору, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;

- відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 14.12.2020 року, USB-флеш-накопичував марки «XO U20 8 Gb» з відеозаписом під назвою «Відео з ОСОБА_3», визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;

- згідно з постановою про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 12.01.2021 року, оптичний CD-R диск марки «Patron» з фотознімками та відеозаписом визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;

- із постанови про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 27.01.2021 року слідує, що оптичний CD-R диск марки «Patron» з 2 відеозаписами визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, суд, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду, і його умисні дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне ушкодження, за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується посередньо. Поряд з цим, судом враховано і відомості з досудової доповіді Сектору ювенальної пробації м. Дніпро про обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до яких останній характеризується добре, і його виправлення можливе без реального позбавлення або обмеження волі. Також суд враховує позицію потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , їх законних представників, потерпілого ОСОБА_7 щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

Поряд з цим, суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його щирого каяття у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Такий висновок суду ґрунтується на усталеній і послідовній практиці Верховного Суду. Зокрема, у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27 квітня у справі № 520/16394/16-к суд дійшов висновку про те, що факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання.

Кримінальний закон, а саме положення статті 66 КК України, як одну з обставин, що пом`якшує покарання, визначає щире каяття.

Так, каяттям є негативно забарвлене почуття, що поєднує в собі співчуття або жаль з приводу свого вчинку і почуття провини за його наслідки.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак у ході судового розгляду з боку обвинуваченого ОСОБА_3 такої процесуальної поведінки суд не спостерігав, а тому, виходячи з дій обвинуваченого як на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, так і на час судового розгляду, суд позбавлений можливості вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 дійсно щиро покаявся за вчинене, а тому не може взяти до уваги таку обставину, як пом`якшуючу.

З огляду на зазначене, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

При цьому обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно з приписами до ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75,104 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, але без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як в ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачений взагалі не отримував водійського посвідчення.

На глибоке переконання суду, саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

По справі заявлені наступні цивільні позови:

1. Від потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_40 , його законного представника ОСОБА_6 та фактичного власника автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_15 про солідарне стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 158 355 гривень 57 копійок та суми моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень.

2. Від цивільного позивача ОСОБА_17 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень. Крім того, ОСОБА_17 просив суд стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 гривень.

3. Від цивільного позивача ОСОБА_41 до обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди. Як слідує з позову, позивач просила суд стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» матеріальну шкоду у розмірі 127 500 гривень, а з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 - солідарно матеріальну шкоду у розмірі 766 152 гривні 49 копійок. Крім того, цивільний позивач ОСОБА_41 просила суд солідарно стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення проти цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 , в яких просив суд відмовити в задоволенні даного позову з огляду на те, що позов пред`явлений до неналежних відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши вказані вище цивільні позови з додатками та письмовими доказами, письмові заперечення, дотримуючись принципів законності, розумності і справедливості, приходить до наступного.

Згідно із положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Положення ч.1 ст.1179 ЦК України встановлюють, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Однак ч.2 вказаної статті ЦК України визначає, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження судом було об`єктивно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 як на момент вчинення ним кримінального правопорушення, так і до його вчинення, з відома і дозволу своєї матері - його законного представника ОСОБА_6 , мав вільний доступ до користування транспортними засобами, які перебували у її володінні, керував ними по вулицях міста, не маючи при цьому водійського посвідчення відповідної категорії та не досягши відповідного віку.

Такий висновок суду ґрунтується на показаннях потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_16 , які в ході допиту в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 дійсно неодноразово керував різними транспортними засобами, які перебували у володінні його матері і якими вона користувалася, в тому числі, і автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи яким ОСОБА_3 і вчинив даний злочин.

На переконання суду, зазначений факт вказує на те, що законний представник обвинуваченого - його матір ОСОБА_6 , достеменно знаючи про відсутність у свого сина - неповнолітнього ОСОБА_3 , водійського посвідчення на право керування транспортними засобами, свідомо систематично допускала недбале ставлення до зберігання належних їй транспортних засобів, дозволяючи ОСОБА_3 керувати транспортними засобами без належних на те правових підстав шляхом надання ключів до автомобіля і вільного доступу до транспортного засобу, внаслідок чого обвинувачений допустив порушення Правил дорожнього руху, що потягло за собою скоєння кримінально караного діяння з негативними наслідками у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості потерпілим і завданням значної матеріальної шкоди.

Усе зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_6 не виконувала належним чином свої батьківські обов`язки щодо виховання свого сина, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шкода, заподіяна обвинуваченим ОСОБА_3 , завдана також з її вини.

Крім того, судом встановлено, що на даний час обвинувачений ОСОБА_3 не має у власності будь-якого особистого майна та матеріальних доходів, які б свідчили про його матеріальну спроможність та можливість самостійно відшкодувати завдану ним шкоди. Останній на момент вчинення ним кримінального правопорушення був неповнолітньою особою та знаходився на повному утриманні своєї матері, з якою мешкав та продовжує мешкати однією сім`єю за спільним місцем проживання.

З огляду на зазначене вище, суд, спираючись на положення ч.2 ст.1179 ЦК України, обґрунтовано вважає, що саме матір обвинуваченого ОСОБА_3 - його законний представник ОСОБА_6 , повинна в повному обсязі відшкодувати заподіяну обвинуваченим матеріальну і моральну шкоду.

Разом з цим, вирішуючи заявлені цивільні позови, суд приходить до переконливого висновку про те, що власник автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_15 не є належним відповідачем у справі та відповідно не повинен нести цивільно-правову відповідальність за заподіяну обвинуваченим ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За загальним правилом, встановленим ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: 1). наявність шкоди; 2). протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; 3). наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою.

Суб`єктом відповідальності у випадках, передбачених ст.1187 ЦК України, є володілець об`єкта, діяльність з яким створює підвищену небезпеку, під яким слід розуміти особу, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для вирішення питання про притягнення особи до відповідальності за ст.1187 ЦК треба визначити дві основні ознаки володільця: юридичну та матеріальну (фактичну). Юридична ознака визначає, що володільцем визнається тільки та особа, яка володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку, на відповідній правовій підставі: право власності, інше речове право, договір оренди, доручення, підряду тощо. Матеріальна або фактична ознака володільця джерела підвищеної небезпеки визначає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) небезпечних об`єктів. Обидві ознаки володільця джерела підвищеної небезпеки повинні мати місце одночасно, крім випадків, передбачених в законі.

Нині діюче цивільно-процесуальне законодавство України встановлює, що в разі передачі управління небезпечним об`єктом третій особі без належного юридичного оформлення вважається, що об`єкт не виходить із володіння його безпосереднього володільця, і саме він буде нести відповідальність за завдану шкоду.

Разом з тим, згідно з положеннями ч.4 ст.1187 ЦК України, власник або інший володілець джерела підвищеної небезпеки також може бути притягнений до відповідальності, якщо буде доведено, що неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника або володільця. В такому випадку до відповідальності притягуються як володілець джерела підвищеної небезпеки, так і особа, яка неправомірно заволоділа небезпечним об`єктом, у частці, яка визначається за рішенням суду з врахуванням обставин, що мають істотне значення - ступеня вини володільця об`єкта у недбалому ставленні до його зберігання, величини завданої шкоди, матеріального становища сторін тощо.

Як встановлено судом в ході судового розгляду даного кримінального провадження, ОСОБА_15 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_42 уклали між собою договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується наданими ОСОБА_15 копіями відповідного договору №6230/20/00725, акту огляду реалізованого транспортного засобу та акту технічного стану транспортного засобу від 21.07.2020 року, розписки ОСОБА_6 від 19.07.2020 року про передачу грошових коштів ОСОБА_15 ..

Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_15 та ОСОБА_6 вказаний факт купівлі-продажу зазначеного вище автомобіля не заперечували.

Згідно з положеннями ст.ст.316,317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, при цьому власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Одночасно з цим ст.ст.397,398 ЦК України встановлюють, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе; фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Суд, спираючись на зазначені норми ЦК України, приходить до однозначного висновку про те, що усе вказане вище свідчить про фактичний і законний спосіб переходу автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у володіння ОСОБА_6 , не зважаючи на відсутність державної реєстрації договору купівлі-продажу вказаного транспортного засобу.

Суд, також вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, цивільний позов ОСОБА_41 до ПрАТ «Страхова група «ТАС», враховуючи наступне.

Так, з наданих ОСОБА_6 та ОСОБА_15 письмових доказів, а саме: полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/7109833 та відповіді на адвокатський запит представника цивільного позивача ОСОБА_41 - адвоката ОСОБА_14 за №9-02/4625 від 09.02.2021 року, судом встановлено, що був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/7109833, щодо забезпечення автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , 02.04.2020 року між страховиком ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до п.1.1 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону), страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Пункт 1.4 ст.1 зазначеного Закону визначає, що особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з п.1.7 ст.1 Закону забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

З аналізу зазначених положень Закону і встановлених в ході судового розгляду відомостей суд приходить до однозначного і безсумнівного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , як особа, яка на момент вчинення даного кримінального провадження не мала водійського посвідчення відповідної категорії, і, як наслідок, не могла правомірно володіти автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент настання події ДТП не був особою, відповідальність якої застрахована, що унеможливлює залучення страховика - ПрАТ «Страхова група «ТАС», в якості співвідповідача у даній справі, навіть не дивлячись на те, що керований обвинуваченим автомобіль відповідав формальним критеріям поняття «забезпечений транспортний засіб».

Так, в ході дослідження цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 , доповнення та додатків до нього, судом встановлено, що в якості обґрунтування розміру заявленої матеріальної шкоди, потерпілою до позову було долучено квитанції та фіскальні чеки, на підтвердження витрат, понесених нею під час лікування від травм, які вона отримала під час ДТП, яке сталося з вини обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Дослідивши вказані письмові докази, суду прийшов до переконання, що придбані медичні препарати і супутні товари, які були куплені за рахунок батьків неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , були необхідні останній для проходження нею лікування, відновлення стану її здоров`я і подальшої реабілітації, оскільки отримані нею травми знаходяться у прямому причинному зв`язку з вчиненням ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

А тому, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди необхідно задовольнити повністю, а саме на суму - 158 355 гривень 57 копійок, стягнувши вказану суму з належного відповідача - ОСОБА_6 .

Суд, розглянувши цивільний позов ОСОБА_41 про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення витрат на правову допомогу, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, цивільним позивачем ОСОБА_41 до ОСОБА_3 пред`явлено позовні вимоги про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі - 766 152 гривень 49 копійок, що є сумою заподіяної матеріальної шкоди внаслідок механічного пошкодження належного їй на праві власності автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_17 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наявним висновком експертного дослідження №7749 від 15.09.2020 року, складеним судовим експертом ОСОБА_38 , згідно з яким розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 889 152 гривні 49 копійок.

Згідно з заявленими у цивільному позові вимогами, позивачка ОСОБА_41 просила стягнути з відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 , суму, яка менша за фактичну, виходячи з того, що, на її думку, цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», і тому зазначений страховик повинен відшкодувати їй передбачену договором про страхування страхову суму за шкоду майну у розмірі 130 000 гривень, без урахування франшизи у розмірі 2 500 гривен.

При цьому, як зазначили під час судового розгляду представник цивільного позивача ОСОБА_41 - адвокат ОСОБА_44 , і судовий експерт ОСОБА_38 , вказана сума матеріальних збитків визначалася, виходячи з середньої ринкової вартості подібного транспортного засобу. Оскільки в ході експертного дослідження було встановлено, що вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля значно перевищує його середню ринкову вартість, експерт у своєму висновку зазначив, що такий ремонт є недоцільним.

На запит суду, позивачка ОСОБА_41 надала письмову заяву від 19.10.2022 року, у якій зазначила, що у 2022 році належний їй автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був відремонтований на станції технічного огляду у м. Камянському Дніпропетровської області за її рахунок, та на даний час експлуатується за призначенням.

Надати суду будь-які письмові докази щодо вартості фактично проведеного відновлювального ремонту вказаного автомобіля вона не має можливості. Про відсутність письмових доказів також вказав у судовому засіданні представник позивачки - адвокат ОСОБА_44 .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 7 ст.81 ЦПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п.5 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, в тому числі, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

З огляду на зазначене вище, беручи до уваги відсутність належних і допустимих в розумінні ст.76 ЦПК України доказів на підтвердження фактично заподіяної матеріальної шкоди і понесених цивільною позивачкою ОСОБА_41 витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого в результаті ДТП належного їй автомобіля, суд вважає що її позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачами ОСОБА_41 та ОСОБА_17 позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає їх таким, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Виходячи з вище наведеного, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність законних підстав щодо стягнення з законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_41 та ОСОБА_17 витрат на правову допомогу, що були понесені ними в ході судового розгляду даного кримінального провадження, у розмірі 30 000 гривень та 16 000 гривень відповідно, оскільки такі витрати підтверджуються договорами про надання правової допомоги від 23.03.2021 року та 02.02.2021 року, укладеними між позивачами та адвокатом ОСОБА_14 , актами приймання наданої правової допомоги від 17.10.2022 року. В іншій частині вказаних цивільних позовів суд вважає за необхідне відмовити в зв`язку з тим, що заявлені позовні вимоги до ОСОБА_15 та ПАТ «Страхова група «ТАС», не ґрунтуються на діючому законодавстві.

Розглядаючи цивільні позови потерпілої ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_17 в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Так, потерпіла ОСОБА_8 , з-поміж іншого, обґрунтовувала заявлений позов пережитими страждання, що полягали в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими, неможливістю займатись улюбленими справами, та й взагалі планів на майбутнє - на побудову своєї кар`єри та особистого життя. Це пов`язано з тим, що у зв`язку з отриманими травмами ОСОБА_8 стала фізично обмеженою особою, цей факт робить неможливим подальше зайняття нею улюбленими справами та й взагалі зводить нанівець розвиток, нормальне й повноцінне життя молодої дівчини.

Одночасно з цим потерпілий ОСОБА_17 обґрунтував заявлений позов постійним фізичним болем, фізичними стражданнями, порушенням спокою в сім`ї, негативними переживаннями та спогадами, тривогою, емоційними реакціями при згадуванні.

За таких обставин суд, враховуючи встановлену в ході судового розгляду вину обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність моральної (немайнової) шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням, скоєним відносно потерпілої ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_17 , з урахуванням характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнали вказані особи внаслідок вчиненого злочину, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає заявлені ОСОБА_17 суму моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень та заявлену потерпілою ОСОБА_8 суму моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень цілком обґрунтованими і справедливими.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню судом у порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувалися.

Цивільний позов ОСОБА_28 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_28 158 355 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 57 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_28 залишити без задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_17 30 000 (тридцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_17 залишити без задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_41 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2020 року, на автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом обов`язкового позбавлення прав відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2020 року, на автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом обов`язкового позбавлення прав відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні:

1). комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи №33662-20 від 11.11.2020 року в сумі 5 556 гривень 96 копійок;

2). комісійної судової автотехнічної експертизи №3364-20 від 29.09.2020 року в сумі 2 615 гривень 04 копійки;

3). комісійної судової автотехнічної експертизи №3363-20 від 30.09.2020 року в сумі 2 615 гривень 04 копійки;

4). судово-автотехнічної експертизи №19/104-9/2/1553 від 28.12.2020 року в сумі 1 307 гривень 60 копійки.

Речові докази:

* автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що залишений на зберіганні на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд.427 - передати за належністю ОСОБА_6 ;

* автомобіль марки «Mercedes-Benz Axor 2528», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_17 - передати за належністю його власнику ОСОБА_41 ;

* карта пам`яті формату Micro SDHC марки «Kingston», об`ємом 16 Gb, 10-го класу, чорного кольору, що долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження;

* USB-флеш-накопичував марки «XO U20 8 Gb» з відеозаписом під назвою «Відео з ОСОБА_3», що долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження;

* оптичний CD-R диск марки «Patron» з фотознімками та відеозаписом, що долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження;

* оптичний CD-R диск марки «Patron» з 2 відеозаписами, що долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_45

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -