Справа № 344/1344/23
Провадження № 11-сс/4808/40/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави.

Вважає, що прокурор в судовому засіданні не довів наявність ризиків, а саме те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів чи знищувати речові докази та вчиняти інші правопорушення. Судом не взято до уваги та не надано оцінки тій обставині, що ОСОБА_8 працює неофіційно, має постійне місце проживання, має батьків пенсіонерів, наміру скриватись від суду та впливати на свідків та експерта у нього немає, а також не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, або застава зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року клопотання слідчого задоволено, застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26 березня 2023 року включно.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та доведеності наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя прийшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, як про це просила сторона захисту, не унеможливить прояву встановлених ризиків, не буде ефективним та доцільним в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000085 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, таке згідно з ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26 січня 2023 року (а.п. 1-7), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0000085 від 21.10.2022 року (а.п. 19-24), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «огляд і виїмка кореспонденції» від 05.09.2022 року (а.п. 25-26), висновком експерта № СЕ-19/109-22/10467-НЗПРАП від 03.11.2022 року (а.п. 27), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «огляд і виїмка кореспонденції» від 27.07.2022 року (а.п. 28), висновком експерта № СЕ-19/109-22/8526-НЗПРАП від 15.09.2022 року (а.п. 29), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «огляд і виїмка кореспонденції» та «негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження» від 12.10.2022 року (а.п. 30-31), ), висновком експерта № СЕ-19/109-22/12012-НЗПРАП від 18.01.2023 року (а.п. 32), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем» від 31.08.2022 року (а.п. 33-36), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем» від 20.10.2022 року (а.п. 37-39), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0000085 від 21.10.2022 року (а.п. 40-42), протоколом обміну повідомленями в месенджері «Telegram» та здійснення оплати від 06.10.2022 року (а.п. 43-47), протоколом огляду місцевості від 05.10.2022 року (а.п. 48-51), протоколом огляду місцевості від 06.10.2022 року (а.п. 52-55), протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 07.10.2022 року (а.п. 56-58), повідомленням про підозру від 26.01.2023 року (а.п. 59-73) та іншими доказами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

При цьому, досудове розслідування триває, встановлюються обставини, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином врахував в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючи дані на особу підозрюваного ОСОБА_8 дані, зокрема відомості про те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, офіційно не працює.

Наведене слідчим у клопотанні обґрунтування існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце в даному випадку: п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини у суді; п. 3 - незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому в ході досудового розслідування стануть відомі їх анкетні дані; п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування/суду; п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працює, джерело існування не відоме та з метою отримання коштів може знову вчиняти злочини, пов`язані зі збутом наркотичних засобів. Окрім цього, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів., даних, які характеризують особу підозрюваного, є переконливим.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Стороною захисту не спростовано обставин, які вказують на наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею доведено неможливість запобігання відповідним ризикам у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, як про це клопотали сторона захисту, не унеможливить прояву встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно нього існує значна ймовірність того, що він порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки. Слідчий суддя також врахував, що зі змісту матеріалів клопотання випливає, що ОСОБА_8 в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, (судимість погашена), що свідчить про стійке криміногенне спрямування дій вказаної особи та небажання ставати на шлях виправлення.

В ухвалі слідчого судді зазначено належне мотивування про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проаналізовано доводи сторони захисту.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, ч. 1 ст. 29 Конституції України, вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, оцінив в сукупності всі обставини, наведені сторонами кримінального провадження, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , що відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, - забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігання виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

ОСОБА_8 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що належить до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті - дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна. Вказана обставина правильно врахована слідчим суддею при вирішенні питання щодо неможливості визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності ухвали слідчого судді та наявності підстав для її скасування за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5