КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 11-кп/824/3086/2022 Категорія ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України
Єдиний унікальний номер 752/3915/18 Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000360, внесеного до ЄРДР 20 лютого 2021 року, № 0001450, внесеного до ЄРДР 28 травня 2021 року, № 0001408, внесеного до ЄРДР 2 липня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецька, громадянка України, з неповною середню освіту, не заміжня, не працює, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
- вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 1 червня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- вироком Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки;

- вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 7 липня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки;

- вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців;

- ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року, більш суворим, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2022, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців,

за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою в тому, що 10 лютого 2021 року приблизно о 15.50 год., знаходячись в приміщенні кафе «Барбос», що розташований за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 136, помітила у ОСОБА_9 мобільний телефон, який вирішила повторно таємно викрасти. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, 10 лютого 2021 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись у приміщенні кафе «Барбос» та користуючись тим, що за її діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особисте збагачення дістала з кишені ОСОБА_9 непомітно для останнього мобільний телефон чорного кольору марки «ZTE Biade A7» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2798, 00 грн. Заволодівши у такий спосіб чужим майном, ОСОБА_6 пішла з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2798, 00 грн.
Окрім того, ОСОБА_6 , не маючи постійного місця роботи та законного джерела заробітку, вирішила здобувати кошти шляхом таємного викрадення чужого майна громадян та подальшого їх продажу. З цією метою, 26 травня 2021 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_6 прослідувала до зупинки громадського транспорту «станція метро Академмістечко», розташованої за адресою: м. Київ, пр. Палладіна, де звернула увагу на раніше незнайомого їй ОСОБА_10 , з яким під вигаданим приводом познайомилася та напросилася до нього у гості. 26 травня 2021 року у вечірній час ОСОБА_6 прибула за місцем мешканням ОСОБА_10 , а саме до кв. АДРЕСА_3 , де спільно з останнім почала вживати алкогольні напої. 27 травня 2021 приблизно о 02.00 год., продовжуючи знаходитися в приміщені вказаної кварти, вона помітила у ОСОБА_10 мобільний телефон та плеєр, які вирішила повторно таємно викрасти з метою обернення на свою користь та особистого збагачення. З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_10 заснув, таємно викрала чуже майно, яке належить останньому, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxi А6+», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , вартістю 13200, 00 грн., в якому знаходилася карта пам`яті на 4 Гб, вартістю 400, 00 грн.; плеєр «МрЗ Рlауеr «RUIZU» model: D01, 8 GB», вартістю 801, 00 грн., в якому знаходилася карта пам`яті на 8 Гб, вартістю 141, 00 грн.; грошові кошти в сумі 1900 доларів США (станом на 27 травня 2021 року згідно з офіційним курсом НБУ вартість 1 долара СШАстановить 27,5461 грн., що у перерахунку складає 52337, 59 грн.); банківські картки « Восток банк», «Приват Банк», «Монобанк», які матеріальної цінності не становлять. Заволодівши у такий спосіб чужим майном, ОСОБА_6 втекла з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 66879, 59 грн.
Крім цього, 1 червня 2021 року приблизно о 15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на території автостанції «Київ», що за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, зустріла раніше незнайомого ОСОБА_11 , з яким у подальшому розпочала розпивати спиртні напої, після чого запропонувала останньому разом поїхати до готельного комплексу «Верховина», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 135, на що останній погодився. Прибувши до вказаного готелю, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 продовжили вживати спиртні напої, де 2 червня 2021 року приблизно о 04.30 год. ОСОБА_11 заснув. У цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел на заволодіння майном останнього, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung А02S», банківською карткою АТ КБ «Приватбанк», виданої на ім`я ОСОБА_11 , та іншим майном, яке цінності для потерпілого не становить. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаючи, що її дії для оточуючих не помітні, взяла з кишені куртки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Samsung А02S», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , вартістю 3654, 00 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 50, 00 грн., тим самим заволоділа ними, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3704,00 грн., у подальшому розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім цього, 2 червня 2021 року о 04.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні готельного комплексу «Верховина», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Перемоги. 135, вживала спиртні напої з ОСОБА_11 , після чого останній заснув. У цей час, у ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне викрадення офіційних документів ОСОБА_11 , а саме банківської картки АТ КБ «Приватбанк», виданої на ім`я ОСОБА_11 , (рахунок НОМЕР_6 ), яка, згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління України від 8 жовтня 1998 року № 414, є офіційним документом, тобто, електроном платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_11 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення офіційних документів, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілого взяла з кишені куртки ОСОБА_11 банківську картку АТ «Приватбанк», видану на ім`я ОСОБА_11 , тим самим заволоділа нею, з метою подальшого зняття готівкових коштів.
Крім цього, 2 червня 2021 року о 05.00 год. ОСОБА_6 , зберігаючи при собі банківську картку АТ КБ «Приватбанк», виданої на ім`я ОСОБА_11 , рахунок НОМЕР_6 , з метою подальшого зняття з неї готівкових коштів, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля банкомату «Приватбанк», що за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 129, знаючи пін-код карти, шляхом проведення операції «зняття готівкових коштів», заволоділа грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну суму 10000, 00 грн., у подальшому використавши їх на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить віднестись до неї із співчуттям, не позбавляти її волі, змінити міру покарання та застосувати до неї більш м`яке покарання, ніж тримання під вартою, або змінити строк покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі на доступно менший у зв`язку зі станом її здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_6 звертає увагу в апеляційній скарзі на свій стан здоров`я та зазначає про те, що у неї бронхіальна астма, вона потребує протиастматичних препаратів, які відсутні в слідчому ізоляторі. Також в апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 вказала на те, що у неї є неповнолітній син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про день, час та місце проведення апеляційного розгляду повідомлені у встановленому законом порядку (ас. 194 том 3) до апеляційного суду не з`явились, будь-яких заяв чи клопотань до апеляційного суду не надходило.
З урахуванням думки учасників апеляційного розгляду, які вважали за можливе проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілих, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про розгляд справи за відсутності потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді,
- пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та зазначила про те, що є інвалідом третьої групи, астматик, а тому просила пом`якшити строк покарання у зв`язку із станом здоров`я;
- захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , за можливості просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченої; - - прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, вважаючи, що суд першої інстанції призначив справедливе покарання, а підстави для зміни вироку суду відсутні,
- дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників апеляційного розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу.

Що стосується доводів обвинуваченої про суворість призначеного покарання та неврахування судом при призначенні покарання інших даних, які б пом`якшували покарання, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону.

Так, при вирішенні питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченій судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Судом враховано ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином та кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, яке полягала у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує її покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона незаміжня, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше судима.
За сукупності наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України в межах санкцій даних статей, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, її виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.
Одночасно, беручи до уваги те, що вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, суд першої інстанції на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, призначив обвинуваченій ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

При цьому колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не врахований стан її здоров`я та наявність неповнолітньої дитини, оскільки матеріали судового провадження не містили будь-яких даних про стан здоров`я обвинуваченої, і такі дані були долучені тільки до апеляційної скарги, а, окрім того, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 позбавлена батьківських прав відносно чотирьох своїх дітей (ас. 115 том 3).

Що ж стосується стану здоров`я обвинуваченої, на підтвердження чого останньою до апеляційної скарги долучені копії документів, відповідно до яких в обвинуваченої встановлені бронхіальна астма ІІІ ст., емфізема легень, пневмосклероз, а також ІІІ групи інвалідності (ас. 148-154 том 3), то з наявних документів вбачається, що захворювання, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, існували до вчинення нею кримінальних правопорушень, і не стали стримуючим фактором від вчинення останньою кримінального правопорушення.

Беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєних обвинуваченою кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, відомості про особу обвинуваченої та інші наявні у провадженні дані, які її характеризують, вмотивовано призначив ОСОБА_6 покарання як за кожне кримінальне правопорушення окремо, так і на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, і таке покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного обвинуваченій покарання, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , - залишити без задоволення, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення, обвинуваченою ОСОБА_6 , яка перебуває під вартою, - в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4