ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1758/22 Справа № 206/5360/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 14 грудня 2012 року, за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровська, громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2022 ОСОБА_6 визнано невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191 КК України та виправдано, у зв`язку з недоведеністю вчинення нею злочинів. Окрім того, судом вирішено залишити без розгляду цивільний позов, та питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується за ч.ч. 1, 3 ст. 191 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_6 , будучи 23.12.2011, відповідно до наказу під № 422П, прийнятою на посаду контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Челюскіна, буд. №12, з визначенням її робочого місця за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. №22. Згідно з посадовою інструкцією контролера-касира, затвердженою 23.12.2011 директором обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_6 повинна була виконувати операції по видачі та прийняттю готівкових коштів, приймати платежі від фізичних та юридичних осіб на користь інших фізичних та юридичних осіб з відображенням касових символів для подальшого їх перерахунку згідно вказаних реквізитів та призначення платежів, несла повну матеріальну відповідальність у відповідності з діючим законодавством України на підставі договору про повну матеріальну відповідальність за нестачу грошей та цінностей, а також за невиконання та неналежне виконання своїх посадових обов`язків.
Відповідно до укладеного із ПАТ АБ «Укргазбанк» договору про повну матеріальну відповідальність №1044 від 23.12.2011 на ОСОБА_6 було покладено наступні обов`язки: дбайливо ставитися до переданих їй на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей і вживати заходів для запобігання збитків, спричинених їх нестачею чи псуванням; своєчасно повідомляти Банку про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей; вести облік, складати і представляти у встановленому порядку товарно-грошові й інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей; суворо дотримуватися встановлених правил виконання операцій з цінностями та їх збереження; не розголошувати ніде, ніколи та ні за яких обставин відомі їй правила, що стосуються збереження цінностей, їхньої видачі, перевезення, охорони та пристроїв сигналізації. У зв`язку з тим, що безпосереднє робоче місце ОСОБА_6 знаходилось в одному приміщенні з кабінетами працівників Реєстраційного підрозділу Відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи (РП ВРЕР) ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2 за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. №22, один із основних напрямків роботи ОСОБА_6 полягав у виконанні банківських касових операцій по прийняттю платежів від фізичних осіб на користь держави в якості трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі за кодом бюджетної класифікації доходів 24140300 для подальшого їх перерахування, згідно з вказаними платником реквізитами та призначенням платежу, на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, контроль за правильністю та своєчасністю надходження якого покладено на органи Пенсійного фонду України.
Таким чином, в силу виконуваних посадових обов`язків та безпосереднього розташування робочого місця, ОСОБА_6 було достовірно відомо, що відповідно до положень Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року та п.п. 12, 13 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого Постановою КМУ від 03.11.1998 року № 1740, фізичні особи зобов`язані сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легкові автомобілі, що підлягають державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України в розмірі трьох відсотків від вартості цих автомобілів. Також ОСОБА_6 було відомо, що вказаний збір фізичні особи, як правило, сплачують за місцем розташування її робочого місця, а саме в касі відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. №22. Працюючи на посаді контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Челюскіна, 12, з визначенням її робочого місця за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22, ОСОБА_6 скоїла ряд корисливих злочинів проти державної власності за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 21.01.2012, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22, та виконуючи обов`язки контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк», упродовж робочого дня, тобто з 08.00 до 17.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 6480,15 гривень в якості сплати трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації в Реєстраційному підрозділі відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2 придбаного ним транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO (свідоцтво серії НОМЕР_2 ), вартість якого згідно з довідкою-рахунку № 032009 від 13.01.2012 року та експертної оцінки становить 227950 гривень (без ПДВ), після чого згідно зі своїми функціональними обов`язками контролера-касира була зобов`язана у подальшому здійснити їх переказ відповідно до вказаних платником реквізитів та призначенням платежу, отримувачу Управлінню пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська на розрахунковий рахунок №0010 Головного управління державної казначейської служби в Дніпропетровській області, тобто державі.
Однак, коли вона знаходилась у тому ж місці та в той же час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на привласнення та обернення на свою користь чужого майна, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_11 , які тимчасово до перерахування отримувачу, перебували у її віданні. При цьому, ОСОБА_6 , володіючи інформацією про порядок роботи державного реєстраційного підрозділу рухомого майна (РП ВРЕР ДАІ), пакет документів, необхідних для здійснення вказаних вище банківських касових операцій та операцій з державної реєстрації транспортних засобів, а також досконало знаючи встановлені правила роботи банківської системи України в цілому та ПАТ АБ «Укргазбанк» окремо, усвідомлювала, що з метою реалізації свого злочинного умислу та забезпечення не викриття керівництвом банку, іншими особами вчиненого нею злочину, необхідно здійснити з робочого комп`ютера з використанням доступного лише їй ключа з паролем операцію з видалення (анулювання) одержаного від ОСОБА_11 платежу та підготувати відповідний протокол роботи за 21.01.2012, до якого долучити оригінал виданої ОСОБА_11 квитанції про сплату ним збору на державне пенсійне страхування, пояснення касира про підстави видалення (анулювання) платежу, заяву платника та інші підтверджуючі документи. Однак, зважаючи на те, що квитанція про сплату збору на державне пенсійне страхування є обов`язковим документом, надання якого фізичними особами державному реєстраційному підрозділу рухомого майна є підставою для державної реєстрації транспортного засобу та видачі відповідного реєстраційного документа, ОСОБА_6 , у зв`язку з цим вирішила виготовити замість двох три екземпляри вказаної квитанції, один з яких видати платникові, а два інші використати для приєднання до касового звіту: один як екземпляр банку, другий - як повернутий платником при відмові від платежу. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_11 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу, які тимчасово, до перерахування одержувачу, перебували у її віданні, ОСОБА_6 в той же день та час, тобто з 8-00 до 17-00 год. 21.01.2012, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливого мотиву, в порушення вимог нормативних актів Національного банку України, посадової інструкції та положень Договору про повну матеріальну відповідальність, всупереч встановленому порядку, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на її робочому комп`ютері, з використанням відомого лише їй ключа з паролем провела банківську касову операцію та роздрукувала замість двох необхідних три екземпляри квитанції № 54.1 від 21.01.2012 про прийом вказаного платежу від ОСОБА_11 за вказаними ним реквізитами та призначенням платежу, на двох з яких власноруч в графі «Підпис банку» поставила особистий підпис та відбиток особистої печатки касира «ПРИБУТКОВА КАСА №5», а на третьому екземплярі роздрукованої квитанції поставила лише відбиток особистої печатки касира « ОСОБА_12 №5» та передала її платникові для подальшої передачі реєстраційному підрозділу рухомого майна на підтвердження факту сплати вказаного збору з метою проведення державної реєстрації придбаного транспортного засобу та одержання відповідного реєстраційного документа. Два інші екземпляри квитанції (один як екземпляр банку, другий - як повернутий платником при відмові від платежу) ОСОБА_6 залишила в касі з метою документального обґрунтування подальшого безпідставного видалення (анулювання) нею даного платежу. Після цього, ОСОБА_6 , знаходячись у той же день та час на своєму робочому місці, продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на привласнення чужого майна, а саме грошових коштів, які перебували у її віданні, користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на робочому комп`ютері, з використанням доступного лише їй ключа з паролем безпідставно провела банківську касову операцію з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_11 в сумі 6480,15 гривень з підстави нібито відмови самого платника від здійснення даного платежу та роздрукувала протокол роботи по видалених платежах за 21.01.2012, в якому, зокрема, зазначила інформацію про видалений (анульований) нею платіж ОСОБА_11 , завіривши документ особистим підписом. З метою доведення свого злочинного умислу на привласнення грошових коштів, належних державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, до кінця та з метою недопущення викриття злочинної діяльності керівництвом банку, ОСОБА_6 в той же день додала до протоколу підписану невстановленою досудовим слідством особою в невстановленому досудовим слідством місці та виготовлену нею, ОСОБА_6 особисто, заяву про повернення грошових коштів та про їх отримання від імені платника ОСОБА_11 , який в дійсності до банку з заявою про повернення платежу в сумі 6480,15 гривень не звертався, та вказані грошові кошти не отримував. Крім того, на зворотному боці двох екземплярів квитанції № 54.1 від 21.01.2012 про прийом вказаного вище платежу від ОСОБА_11 . ОСОБА_6 власноруч виклала пояснення про причини та підстави видалення (анулювання) платежу. Видану ОСОБА_11 квитанцію про сплату ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_6 в рамках реалізації свого злочинного умислу назад не вилучила, у зв`язку з чим її було надано ОСОБА_11 до Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, чим забезпечено проведення державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу з наданням йому відповідних реєстраційних документів. Одержані від ОСОБА_11 та належні державі грошові кошти в сумі 6480,15 гривень, тобто чуже майно, яке тимчасово перебувало в її, контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк» віданні, ОСОБА_6 , будучи матеріально-відповідальною особою, незаконно привласнила, обернувши на свою користь. Того ж дня, тобто 21.01.2012, ОСОБА_6 , приєднавши до щоденного звіту про роботу касира вищевказані документи, передала їх до відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 12, чим забезпечила не викриття своєї злочинної діяльності керівництвом Банку, посадовими особами Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, а також попередила надходження скарг на адресу керівництва Банку з боку як самого платника, так і з боку державних органів, відповідальних за надходження вказаних грошових коштів до державного бюджету України.
Таким чином, ОСОБА_6 21.01.2012, працюючи на посаді контролера-касира відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», реалізуючи злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливого мотиву, шляхом безпідставного проведення банківської касової операції з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_11 , а саме трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу, привласнила грошові кошти в сумі 6480,15 гривень, які перебували у її віданні, обернувши їх на свою користь та спричинивши тим самим державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати на посаді та виконувати вищезазначені обов`язки контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк», знаходячись 26.04.2012 на своєму робочому місці, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22, на протязі робочого дня, тобто з 08.00 до 17.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, отримала від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 2738,91 гривень в якості сплати трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації в Реєстраційному підрозділі відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м.Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2 придбаного ним транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER(свідоцтво серії НОМЕР_3 ), вартість якого згідно довідки-рахунку № 020789 від 19.04.2012 та експертної оцінки становить 91296,94 гривень (без ПДВ), після чого згідно зі своїми функціональними обов`язками контролера-касира була зобов`язана у подальшому здійснити їх переказ відповідно до вказаних платником реквізитів та призначенням платежу, отримувачу Управлінню пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська на розрахунковий рахунок 0010 Головного управління державної казначейської служби в Дніпропетровській області, тобто державі.
Однак, коли вона знаходилась у тому ж місці та в той же час, у неї виник злочинний умисел, направлений на привласнення та обернення на свою користь чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_13 , які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні. Маючи досвід вчинення попереднього злочину, в результаті якого вона незаконно заволоділа грошовими коштами, що були передані їй ОСОБА_11 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_6 вирішила в той же спосіб привласнити грошові кошти, які тимчасово перебували у її віданні та були передані ОСОБА_13 в якості сплати аналогічного збору. З цією метою ОСОБА_6 запланувала після проведення на робочому комп`ютері банківської касової операції з прийняття готівкових грошових коштів від ОСОБА_13 та виготовлення замість двох трьох екземплярів квитанції про їх прийом в той же день провести операцію ануляції (видалення) даного платежу, яку документально оформити протоколом роботи по видалених платежах за 26.04.2012 з додаванням двох екземплярів квитанції про прийом платежу (один як екземпляр банку, другий - як повернутий платником при відмові від платежу), пояснення касира про причини ануляції, а також незаконно виготовлених нею, ОСОБА_6 , та підписаних не встановленою досудовим слідством особою заяв про повернення та одержання грошових коштів ОСОБА_13 , який не був поінформований про злочинні наміри ОСОБА_6 .
Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_13 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу, які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні, ОСОБА_6 в той же день та час, тобто з 8-00 до 17-00 год. 26.04.2012, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, в порушення вимог нормативних актів Національного банку України, посадової інструкції та положень Договору про повну матеріальну відповідальність, всупереч встановленому порядку, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на її робочому комп`ютері, з використанням відомого лише їй ключа з паролем провела банківську касову операцію та роздрукувала замість двох необхідних три екземпляри квитанції № 30.1 від 26.04.2012 про прийом названого платежу від ОСОБА_13 за вказаними ним реквізитами та призначенням платежу, на двох з яких власноруч в графі «Підпис банку» поставила особистий підпис, а також відбиток особистої печатки касира «ПРИБУТКОВА КАСА №5», а на третьому екземплярі роздрукованої квитанції поставила лише відбиток особистої печатки касира « ОСОБА_12 №5» та передала її платникові для подальшої передачі реєстраційному підрозділу рухомого майна на підтвердження факту сплати вказаного збору з метою проведення державної реєстрації придбаного транспортного засобу та одержання відповідного реєстраційного документа. Два інші екземпляри квитанції (один як екземпляр банку, другий - як повернутий платником при відмові від платежу) ОСОБА_6 залишила в касі з метою документального обґрунтування подальшого безпідставного видалення (анулювання) нею даного платежу. Після цього, ОСОБА_6 , знаходячись у той же день та час на своєму робочому місці, продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на привласнення грошових коштів, які перебували в її віданні, вчинене повторно, користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на робочому комп`ютері, з використанням доступного лише їй ключа з паролем безпідставно провела банківську касову операцію з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_13 в сумі 2738,91 гривень, з підстави нібито відмови самого платника від здійснення даного платежу та роздрукувала протокол роботи по видалених платежах за 26.04.2012, в якому, зокрема, зазначила інформацію про видалений (анульований) нею платіж ОСОБА_13 , завіривши документ особистим підписом. З метою доведення свого злочинного умислу на привласнення грошових коштів, належних державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, вчинене повторно, до кінця, та з метою недопущення викриття злочинної діяльності керівництвом банку, ОСОБА_6 в той же день додала до протоколу підписану невстановленою досудовим слідством особою в невстановленому досудовим слідством місці та виготовлену нею, ОСОБА_6 особисто, заяву про повернення грошових коштів та про їх отримання від імені платника ОСОБА_13 , який в дійсності до банку з заявою про повернення платежу в сумі 2738,91 гривень не звертався, та вказані грошові кошти не отримував. Крім того, на зворотному боці двох екземплярів квитанції № 30.1 від 26.04.2012 про прийом від ОСОБА_13 вказаного вище платежу, ОСОБА_6 власноруч виклала пояснення про причини та підстави видалення (анулювання) платежу. Видану ОСОБА_13 квитанцію про сплату ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_6 в рамках реалізації свого злочинного умислу назад не вилучила, у зв`язку з чим її було надано ОСОБА_13 до Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2. Одержані від ОСОБА_13 та належні державі грошові кошти в сумі 2738,91 гривень, тобто чуже майно, яке тимчасово перебувало в її, контролера-касира ПАТ АБ «Укргазбанк», віданні, ОСОБА_6 незаконно привласнила, обернувши на свою користь. Того ж дня, тобто 26.04.2012, ОСОБА_6 , приєднавши вищевказані документи до щоденного звіту про роботу касира, передала їх до відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 12, чим забезпечила не викриття своєї злочинної діяльності керівництвом Банку, посадовими особами Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, а також попередила надходження скарг на адресу керівництва Банку з боку як самого платника, так і державних органів, відповідальних за надходження вказаних грошових коштів до державного бюджету України.
Таким чином, ОСОБА_6 26.04.2012, працюючи на посаді контролера-касира відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», реалізуючи злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене повторно, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливого мотиву, шляхом безпідставного проведення банківської касової операції з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_13 , а саме трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу, повторно привласнила грошові кошти в сумі 2738,91 гривень, які перебували у її віданні, обернувши їх на свою користь та спричинивши тим самим державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області майнову шкоду на вказану суму.
Також ОСОБА_6 , знаходячись 05.05.2012 на своєму робочому місці, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська,22, перебуваючи на посаді та виконуючи обов`язки контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк», на протязі робочого дня, тобто з 08.00 до 17.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, отримала від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 7872,50 гривень в якості сплати трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації в Реєстраційному підрозділі відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2 придбаного ним транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки FORD KUGA (свідоцтво серії НОМЕР_4 ), вартість якого згідно з довідкою-рахунку №240130 від 04.05.2012 та експертної оцінки становить 314900 гривень (без ПДВ), після чого згідно зі своїми функціональними обов`язками контролера-касира була зобов`язана у подальшому здійснити їх переказ відповідно до вказаних платником реквізитів та призначенням платежу, отримувачу Управлінню пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська на розрахунковий рахунок №0010 Головного управління державної казначейської служби в Дніпропетровській області. Однак, під час її знаходження у тому ж місці та в той же час, у ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел, направлений на привласнення та обернення на свою користь чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_14 , які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні.
Маючи досвід вчинення попередніх злочинів, в результаті яких вона незаконно заволоділа грошовими коштами, що були передані їй ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_6 вирішила в той же спосіб привласнити грошові кошти, які тимчасово перебували у її віданні та були передані ОСОБА_14 в якості сплати аналогічного збору.
З цією метою ОСОБА_6 запланувала після проведення на робочому комп`ютері банківської касової операції з прийняття готівкових грошових коштів від ОСОБА_14 та виготовлення замість двох трьох екземплярів квитанції про їх прийом в той же день провести операцію ануляції (видалення) даного платежу, яку документально оформити протоколом роботи по видалених платежах за 05.05.2012 з додаванням двох екземплярів квитанції про прийом платежу (один як екземпляр банку, другий як повернутий платником при відмові від платежу), пояснення касира про причини ануляції, а також незаконно виготовлених нею, ОСОБА_6 , та підписаних не встановленою досудовим слідством особою заяв про повернення та одержання грошових коштів ОСОБА_14 , який не був поінформований про злочинні наміри ОСОБА_6 . Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_14 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу, які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні, ОСОБА_6 в той же день та час, тобто з 8-00 до 17-00 год. 05.05.2012, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, в порушення вимог нормативних актів Національного банку України, посадової інструкції та положень Договору про повну матеріальну відповідальність, всупереч встановленому порядку, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на її робочому комп`ютері, з використанням відомого лише їй ключа з паролем провела банківську касову операцію та роздрукувала замість двох необхідних три екземпляри квитанції № 25.1 від 05.05.2012 про прийом вказаного платежу від ОСОБА_14 за вказаними ним реквізитами та призначенням платежу, на двох з яких власноруч в графі «Підпис банку» поставила особистий підпис, а також відбиток особистої печатки касира «ПРИБУТКОВА КАСА №5», а на третьому екземплярі роздрукованої квитанції поставила лише відбиток особистої печатки касира « ОСОБА_12 №5» та передала її платникові для подальшої передачі реєстраційному підрозділу рухомого майна на підтвердження факту сплати вказаного збору з метою проведення державної реєстрації придбаного транспортного засобу та одержання відповідного реєстраційного документа. Два інші екземпляри квитанцій (один як екземпляр банку, другий як повернутий платником при відмові від платежу) ОСОБА_6 залишила в касі з метою документального обґрунтування подальшого безпідставного видалення (анулювання) нею даного платежу. Після цього, ОСОБА_6 , знаходячись у той же день та час на своєму робочому місці, продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на привласнення грошових коштів, які перебували у її віданні, вчинене повторно, користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на робочому комп`ютері, з використанням доступного лише їй ключа з паролем безпідставно провела банківську касову операцію з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_14 в сумі 7872,50 гривень з підстави нібито відмови самого платника від здійснення даного платежу та роздрукувала протокол роботи по видалених платежах за 05.05.2012, в якому, зокрема, зазначила інформацію про видалений (анульований) нею платіж ОСОБА_14 , завіривши документ особистим підписом та відтиском особистої печатки касира « ОСОБА_12 АДРЕСА_3 ». З метою доведення свого злочинного умислу на привласнення грошових коштів, належних державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, вчинене повторно, до кінця, та з метою недопущення викриття злочинної діяльності керівництвом банку, ОСОБА_6 в той же день додала до протоколу підписану невстановленою досудовим слідством особою в невстановленому досудовим слідством місці та виготовлену нею, ОСОБА_6 особисто, заяву про повернення грошових коштів та про їх отримання від імені платника ОСОБА_14 , який в дійсності до банку з заявою про повернення платежу в сумі 7872,50 гривень не звертався, та вказані грошові кошти не отримував. Крім того, на зворотному боці двох екземплярів квитанції №25.1 від 05.05.2012 про прийом від ОСОБА_14 вказаного вище платежу, ОСОБА_6 власноруч виклала пояснення про причини та підстави видалення (анулювання) платежу.
Видану ОСОБА_14 квитанцію про сплату ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_6 в рамках реалізації свого злочинного умислу назад не вилучила, у зв`язку з чим її було надано ОСОБА_14 до Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, чим забезпечено проведення державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу з наданням йому відповідних реєстраційних документів. Одержані від ОСОБА_14 та належні державі грошові кошти в сумі 7872,50 гривень, тобто чуже майно, яке тимчасово перебувало в її, контролера-касира ПАТ АБ «Укргазбанк», віданні, ОСОБА_6 незаконно привласнила, обернувши на свою користь. Того ж дня, тобто 05.05.2012 ОСОБА_6 , приєднавши вищевказані документи до щоденного звіту про роботу касира, передала їх до відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 12, чим забезпечила не викриття своєї злочинної діяльності керівництвом Банку, посадовими особами Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, а також попередила надходження скарг на адресу керівництва Банку з боку як самого платника, так і державних органів, відповідальних за надходження вказаних грошових коштів до державного бюджету України.
Таким чином, ОСОБА_6 , 05.05.2012, працюючи на посаді контролера-касира відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», реалізуючи злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене повторно, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливого мотиву, шляхом безпідставного проведення банківської касової операції з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_14 , а саме трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного ним транспортного засобу, повторно привласнила грошові кошти в сумі 7872,50 гривень, які перебували у її віданні, обернувши їх на свою користь та спричинивши тим самим державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області майнову шкоду на вказану суму.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_6 , знаходячись 25.05.2012 на своєму робочому місці, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська,22, перебуваючи на посаді та виконуючи обов`язки контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк», на протязі робочого дня, тобто з 08.00 до 17.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, отримала від ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 11391,15 гривень в якості сплати трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації в Реєстраційному підрозділі відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м.Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2 придбаного ним транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки LEXUS RX 350 (свідоцтво серії НОМЕР_5 ), вартість якого згідно з довідкою-рахунком №564884 від 19.05.2012 року та експертної оцінки становить 379705 гривень (без ПДВ), після чого згідно зі своїми функціональними обов`язками контролера-касира була зобов`язана у подальшому здійснити їх переказ відповідно до вказаних платником реквізитів та призначенням платежу, отримувачу Управлінню пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська на розрахунковий рахунок № 0010 Головного управління державної казначейської служби в Дніпропетровській області, тобто державі.
Однак, у тому ж місці та в той же час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на привласнення та обернення на свою користь чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_15 , які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні.
Маючи досвід вчинення попередніх злочинів, в результаті яких вона незаконно заволоділа грошовими коштами, що були передані їй ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_6 вирішила в той же спосіб привласнити грошові кошти, які тимчасово перебували у її віданні та були передані ОСОБА_15 в якості сплати аналогічного збору.
З цією метою ОСОБА_6 запланувала після проведення на робочому комп`ютері банківської касової операції з прийняття готівкових грошових коштів від ОСОБА_15 та виготовлення замість двох трьох екземплярів квитанції про їх прийом в той же день провести операцію ануляції (видалення) даного платежу, яку документально оформити протоколом роботи по видалених платежах за 25.05.2012 з додаванням двох екземплярів квитанції про прийом платежу (один як екземпляр банку, другий як повернутий платником при відмові від платежу), пояснення касира про причини ануляції, а також незаконно виготовлених нею, ОСОБА_6 , та підписаних не встановленою досудовим слідством особою заяв про повернення та одержання грошових коштів ОСОБА_15 , яка не була поінформована про злочинні наміри ОСОБА_6 .
Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_15 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного нею транспортного засобу, які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні, ОСОБА_6 в той же день та час, тобто з 8-00 до 17-00 год. 25.05.2012, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, в порушення вимог нормативних актів Національного банку України, посадової інструкції та положень Договору про повну матеріальну відповідальність, всупереч встановленому порядку, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на її робочому комп`ютері, з використанням відомого лише їй ключа з паролем провела банківську касову операцію та роздрукувала замість двох необхідних три екземпляри квитанції № 72.1 від 25.05.2012 про прийом вказаного платежу від ОСОБА_15 за вказаними нею реквізитами та призначенням платежу, на двох з яких власноруч в графі «Підпис банку» поставила особистий підпис, а також відбиток особистої печатки касира «ПРИБУТКОВА КАСА №5», а на третьому екземплярі роздрукованої квитанції поставила лише відбиток особистої печатки касира « ОСОБА_12 №5» та передала її платникові для подальшої передачі реєстраційному підрозділу рухомого майна на підтвердження факту сплати вказаного збору з метою проведення державної реєстрації придбаного транспортного засобу та одержання відповідного реєстраційного документа. Два інші екземпляри квитанції (один як екземпляр банку, другий як повернутий платником при відмові від платежу) ОСОБА_6 залишила в касі з метою документального обґрунтування подальшого безпідставного видалення (анулювання) нею даного платежу. Після цього, ОСОБА_6 , знаходячись у той же день та час на своєму робочому місці, продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на привласнення грошових коштів, які перебували у її віданні, вчинене повторно, користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на робочому комп`ютері, з використанням доступного лише їй ключа з паролем безпідставно провела банківську касову операцію з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_15 в сумі 11391,15 гривень, з підстави нібито відмови самого платника від здійснення даного платежу та роздрукувала протокол роботи по видалених платежах за 25.05.2012, в якому, зокрема, зазначила інформацію про видалений (анульований) нею платіж ОСОБА_15 , завіривши документ особистим підписом та відтиском особистої печатки касира «ПРИБУТКОВА КАСА №5».
З метою доведення свого злочинного умислу на привласнення грошових коштів, належних державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, вчинене повторно, до кінця, та з метою недопущення викриття злочинної діяльності керівництвом банку, ОСОБА_6 в той же день додала до протоколу підписану невстановленою досудовим слідством особою в невстановленому досудовим слідством місці та виготовлену нею, ОСОБА_6 особисто, заяву про повернення грошових коштів та про їх отримання від імені платника ОСОБА_15 , яка в дійсності до банку з заявою про повернення платежу в сумі 11391,15 гривень не зверталась, та вказані грошові кошти не отримувала. Крім того, на зворотному боці двох екземплярів квитанції № 72.1 від 25.05.2012 про прийом від ОСОБА_15 вказаного вище платежу, ОСОБА_6 власноруч виклала пояснення про причини та підстави видалення (анулювання) платежу. Видану ОСОБА_15 квитанцію про сплату нею збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_6 в рамках реалізації свого злочинного умислу назад не вилучила, у зв`язку з чим її було надано ОСОБА_15 до Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, чим забезпечено проведення державної реєстрації придбаного нею транспортного засобу з наданням їй відповідних реєстраційних документів. Одержані від ОСОБА_15 та належні державі грошові кошти в сумі 11391,15 гривень, тобто чуже майно, яке тимчасово перебувало в її, контролера-касира ПАТ АБ «Укргазбанк», віданні, ОСОБА_6 незаконно привласнила, обернувши на свою користь. Того ж дня, тобто 25.05.2012 ОСОБА_6 , приєднавши вищевказані документи до щоденного звіту про роботу касира, передала їх до відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 12, чим забезпечила не викриття своєї злочинної діяльності керівництвом Банку, посадовими особами Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, а також попередила надходження скарг на адресу керівництва Банку з боку як самого платника, так і державних органів, відповідальних за надходження вказаних грошових коштів до державного бюджету України.
Таким чином, ОСОБА_6 , 25.05.2012, працюючи на посаді контролера-касира відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», реалізуючи злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене повторно, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливого мотиву, шляхом безпідставного проведення банківської касової операції з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_15 , а саме трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного нею транспортного засобу, повторно привласнила грошові кошти в сумі 11391,15 гривень, які перебували у її віданні, обернувши їх на свою користь та спричинивши тим самим державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області майнову шкоду на вказану суму.
Окрім того, знаходячись 28.05.2012 на своєму робочому місці, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22, перебуваючи на посаді та виконуючи обов`язки контролера-касира відділу касових операцій відділення №175/03 (А) ПАТ АБ «Укргазбанк», на протязі робочого дня, тобто з 08.00 до 17.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, отримала від ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 9093,42 гривень в якості сплати трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації в Реєстраційному підрозділі відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2 придбаного нею транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки LEXUS LS 460 (свідоцтво серії НОМЕР_6 ), вартість якого згідно довідки-рахунку № 506318 від 15.05.2012 року та експертної оцінки становить 303114,04 гривень (без ПДВ), після чого згідно зі своїми функціональними обов`язками контролера-касира була зобов`язана у подальшому здійснити їх переказ відповідно до вказаних платником реквізитів та призначенням платежу, отримувачу Управлінню пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська на розрахунковий рахунок №0010 Головного управління державної казначейської служби в Дніпропетровській області.
Однак, при перебуванні ОСОБА_6 у тому ж місці та в той же час, у неї виник злочинний умисел, направлений на привласнення та обернення на свою користь чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_16 , які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні.
Маючи досвід вчинення попередніх злочинів, в результаті яких вона незаконно заволоділа грошовими коштами, що були передані їй ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_6 вирішила в той же спосіб привласнити грошові кошти, які тимчасово перебували у її віданні та були передані ОСОБА_16 в якості сплати аналогічного збору. З цією метою ОСОБА_6 запланувала після проведення на робочому комп`ютері банківської касової операції з прийняття готівкових грошових коштів від ОСОБА_16 та виготовлення замість двох трьох екземплярів квитанції про їх прийом, в той же день провести операцію ануляції (видалення) даного платежу, яку документально оформити протоколом роботи по видалених платежах за 28.05.2012 з додаванням двох екземплярів квитанції про прийом платежу (один як екземпляр банку, другий як повернутий платником при відмові від платежу), пояснення касира про причини ануляції, а також незаконно виготовлених нею, ОСОБА_6 , та підписаних не встановленою досудовим слідством особою заяв про повернення та одержання грошових коштів ОСОБА_16 , яка не була поінформована про злочинні наміри ОСОБА_6 .
Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів, отриманих від ОСОБА_16 в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного нею транспортного засобу, які тимчасово до перерахування одержувачу перебували у її віданні, ОСОБА_6 в той же день та час, тобто з 8-00 до 17-00 год. 28.05.2012, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, в порушення вимог нормативних актів Національного банку України, посадової інструкції та положень Договору про повну матеріальну відповідальність, всупереч встановленому порядку, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на її робочому комп`ютері, з використанням відомого лише їй ключа з паролем провела банківську касову операцію та роздрукувала замість двох необхідних три екземпляри квитанції № 45.1 від 28.05.2012 про прийом вказаного платежу від ОСОБА_16 за вказаними нею реквізитами та призначенням платежу, на двох з яких власноруч в графі «Підпис банку» поставила особистий підпис, а також відбиток особистої печатки касира «ПРИБУТКОВА КАСА №5», а на третьому екземплярі роздрукованої квитанції поставила лише відбиток особистої печатки касира « ОСОБА_12 №5» та передала її платникові для подальшої передачі реєстраційному підрозділу рухомого майна на підтвердження факту сплати вказаного збору з метою проведення державної реєстрації придбаного транспортного засобу та одержання відповідного реєстраційного документа. Два інші екземпляри квитанції (один як екземпляр банку, другий як повернутий платником при відмові від платежу) ОСОБА_6 залишила в касі з метою документального обґрунтування подальшого безпідставного видалення (анулювання) нею даного платежу. Після цього, ОСОБА_6 , знаходячись у той же день та час на своєму робочому місці, продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на привласнення грошових коштів, які перебували у її віданні, вчинене повторно, користуючись банківським програмним забезпеченням, встановленим на робочому комп`ютері, з використанням доступного лише їй ключа з паролем безпідставно провела банківську касову операцію з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_16 в сумі 9093,42 гривень з підстави нібито відмови самого платника від здійснення даного платежу та роздрукувала протокол роботи по видалених платежах за 28.05.2012, в якому, зокрема, зазначила інформацію про видалений (анульований) нею платіж ОСОБА_16 , завіривши документ особистим підписом та відтиском особистої печатки касира « ОСОБА_12 АДРЕСА_3 ». З метою доведення свого злочинного умислу на привласнення грошових коштів, належних державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, вчинене повторно, до кінця, та з метою недопущення викриття злочинної діяльності керівництвом банку, ОСОБА_6 в той же день додала до протоколу підписану невстановленою досудовим слідством особою в невстановленому досудовим слідством місці та виготовлену нею, ОСОБА_6 особисто, заяву про повернення грошових коштів та про їх отримання від імені платника ОСОБА_16 , яка в дійсності до банку з заявою про повернення платежу в сумі 9093,42 гривень не зверталася, та вказані грошові кошти не отримувала. Крім того, на зворотному боці двох екземплярів квитанції № 45.1 від 28.05.2012 про прийом від ОСОБА_16 вказаного вище платежу, ОСОБА_6 власноруч виклала пояснення про причини та підстави видалення (анулювання) платежу. Видану ОСОБА_16 квитанцію про сплату нею збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_6 в рамках реалізації свого злочинного умислу назад не вилучила, у зв`язку з чим її було надано ОСОБА_16 до Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, чим забезпечено проведення державної реєстрації придбаного нею транспортного засобу з наданням їй відповідних реєстраційних документів. Одержані від ОСОБА_16 та належні державі грошові кошти в сумі 9093,42 гривень, тобто чуже майно, яке тимчасово перебувало в її, контролера-касира ПАТ АБ «Укргазбанк», віданні, ОСОБА_6 незаконно привласнила, обернувши на свою користь. Того ж дня, тобто 28.05.2012 ОСОБА_6 , приєднавши вищевказані документи до щоденного звіту про роботу касира, передала їх до відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Челюскіна, 12, чим забезпечила не викриття своєї злочинної діяльності керівництвом Банку, посадовими особами Реєстраційного підрозділу ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району № 2, а також попередила надходження скарг на адресу керівництва Банку з боку як самого платника, так і державних органів, відповідальних за надходження вказаних грошових коштів до державного бюджету України.
Таким чином, ОСОБА_6 , 28.05.2012, працюючи на посаді контролера-касира відділення №175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», реалізуючи злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене повторно, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливого мотиву, шляхом безпідставного проведення банківської касової операції з видалення (анулювання) платежу ОСОБА_16 , а саме трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаного нею транспортного засобу, повторно привласнила грошові кошти в сумі 9093,42 гривень, які перебували у її віданні, обернувши їх на свою користь та спричинивши тим самим державі в особі ГУ Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, й на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. За ч. 3 ст. 191 КК України призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язанні з матеріальною відповідальності, в установах, організаціях, підприємствах різної форми власності строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, та покладенням на неї обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Цивільний позов задовольнити.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на незаконність вироку, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність. Так, прокурор зазначає, що суд, в порушення вимог ст.ст. 370, 373, ч. 3 ст. 374 КПК України, належним чином не обґрунтував та не мотивував своє рішення, та не дав належної оцінки дослідженим доказам, які вказують на винуватість ОСОБА_6 у присвоєнні належних державі грошових коштів, які перебували в її віданні, у тому числі повторно. При цьому, прокурор зауважує, що суд не вказав у вироку, чому та з яких причин відкинув одні докази та прийняв до уваги інші. Разом з цим, прокурор вказує на безпідставіність посилання суду на відсутність в матеріалах справи ухвали про тимчасовий доступ до банківських та реєстраційних документів ПАТ АБ «Укргазбанк» та Реєстраційного підрозділу Відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи (РП ВРЕР) ДАІ по обслуговуванню м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району №2, що містяться в матеріалах провадження, оскільки вказані документи були надано установами добровільно, а одержані документи від посадових осіб ПАТ АБ «Укргазбанк» самі по собі, як окремо кожен, так і в сукупності, не є такими, що становлять банківську таємницю, оскільки не містять інформації щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом. При цьому, прокурор звертає увагу, що положення ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», в редакції, що діяла на момент вчинення ОСОБА_6 злочинів, надавали можливість посадовим особам банківських установ розкривати банківську таємницю на письмовий запит органів, вказаних у п. 3 ч. 1 ст. 62 Закону, зокрема на вимогу органів прокуратури та поліції. Водночас, прокурор не погоджується із висновками суду щодо необхідності виправдання ОСОБА_6 у зв`язку з незазначенням у протоколах огляду та вилучення документів даних щодо місця вчинення дії та не встановлення судом посади особи, якою були надані ці документи. Прокурор вказує і на необгрунтованість висновків суду щодо невизначення місця вчинення інкримінованих обвинуваченій злочинів, оскільки відсутність реєстраційних даних в системі банків України про роботу філії ПАТ АБ «Укргазбанк» за адресою вул. Курсантська, 22 у м. Дніпро не є обставиною, яка виключає злочинність діянь, скоєних за цим місцем ОСОБА_6 в період з січня по травень 2012 року, а банк фактично здійснював діяльність за вказаною адресою. Водночас прокурор наголошує на тому, що свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , підтвердили той факт, що ОСОБА_6 , в період інкримінуємих їй працювала контролером-касиром ПАТ АБ «Украгазбанк» за адресою: АДРЕСА_2 . Прокурор також вказує і на вибіркливість викладу показів свідка ОСОБА_17 , зокрема в частині оформлення протоколів роботи по видалених платежах населення за відповідні дати. Прокурор зазначає і про те, що суд розглянув провадження щодо « ОСОБА_6 в той час, як вчинення вказаних злочинів інкримінувалося ОСОБА_20 . Також, прокурор звертає увагу й на порушення судом принципу рівності сторін кримінального провадження, через проведення судових дебатів 21.04.2022 без присутності цивільного позивача, при цьому суд не вияснив у сторін їх думку з цього приводу, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Отже, на думку сторони обвинувачення, дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за: ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні - ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчиненні повторно, та визнати її винуватою.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з положеннями, закріпленими у ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим, що передбачає його ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, а також вмотивованим, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує на необхідність аналізувати положення п.п. а п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25.03.1999; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25.07.2000; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20.04.2006).
Аналогічного висновку про необхідність «доведення винуватості особи у вчиненні злочину поза будь-яким розумним сумнівом», а відповідно і наведення його обґрунтованості у судовому рішенні, Верховний Суд України дійшов у постанові від 03.03.2014 у справі №5-49кс13, де зазначив про те, що необґрунтованість судових рішень є істотним порушенням таких засад судового провадження, як законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, безпосередність дослідження показань та інших доказів. Ці порушення мають визнаватися достатніми і необхідними для визнання результатів розгляду обвинувачення сумнівними, недостовірними і такими, що не відповідають істині. За їх наявності судові рішення не можуть (не повинні) залишатися в силі.
Отже, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції не дотримано в повній мірі зазначених вимог закону при розгляді провадження та ухваленні судового рішення, а тому вирок не може вважатися законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_6 за ч.ч. 1, 3 ст. 191 КК України, суд першої інстанції у вироку навів показання обвинуваченої, представника потерпілого та свідків, які вони давали в судовому засіданні й дослідив письмові докази, покладені в основу обвинувачення.
Між тим, цим доказам суд належної оцінки не надав, й не навів у вироку переконливих мотивів чому він відкидає кожен з доказів обвинувачення окремо та у їх сукупності, внаслідок чого допустив неповноту судового розгляду.
Апеляційний суд звертає увагу, що з об`єктивної сторони злочин передбачений ч. 2 ст. 191 КК України може виражатись у формі привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. В результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.
Діяння може кваліфікуватися як привласнення чи розтрата лише у тому разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.
Ця правомочність може виникати не лише в осіб, які перебувають у трудових відносинах з підприємством, установою чи організацією незалежно від форми власності (комірник, експедитор, агент по постачанню, продавець, касир). Такою правомочністю можуть наділятися і будь-які інші (приватні) особи, яким власник майна відповідно до закону передає певні повноваження щодо розпоряджання, управління, доставки чи зберігання майна. Така-правомочність у особи може виникнути на підставі цивільно-правових угод підряду, оренди, комісії, прокату, перевезення, схову, майнового найму. При цьому не має значення, яким саме власником юридичною чи фізичною особою винний був наділений певною правомочністю щодо відповідного майна.
Привласнення вважається закінченим з моменту вилучення чужого майна й отримання винним можливості розпорядитися ним як своїм власним.
Суб`єктом привласнення і розтрати, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 191 КК, може бути осудна приватна особа, яка досягла 16-річного віку і якій майно, що є предметом цього злочину, було ввірене чи перебувало в її віданні.
При цьому, згідно з посадовою інструкцією контролера-касира, затвердженою 23.12.2011 директором обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_6 повинна була виконувати операції по видачі та прийняттю готівкових коштів, приймати платежі від фізичних та юридичних осіб на користь інших фізичних та юридичних осіб з відображенням касових символів для подальшого їх перерахунку згідно вказаних реквізитів та призначення платежів, несла повну матеріальну відповідальність у відповідності з діючим законодавством України на підставі договору про повну матеріальну відповідальність за нестачу грошей та цінностей, а також за невиконання та неналежне виконання своїх посадових обов`язків.
До того ж, відповідно до укладеного із ПАТ АБ «Укргазбанк» договору про повну матеріальну відповідальність №1044 від 23.12.2011 на ОСОБА_6 було покладено такі обов`язки: дбайливо ставитися до переданих їй на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей і вживати заходів для запобігання збитків, спричинених їх нестачею чи псуванням; своєчасно повідомляти Банку про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей; вести облік, складати і представляти у встановленому порядку товарно-грошові й інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей; суворо дотримуватися встановлених правил виконання операцій з цінностями та їх збереження; не розголошувати ніде, ніколи та ні за яких обставин відомі їй правила, що стосуються збереження цінностей, їхньої видачі, перевезення, охорони та пристроїв сигналізації.
Однією з підстав для виправадання судом ОСОБА_6 , є те, що органом досудового розслідування не встановлено місце скоєння кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження того, що обвинувачена в період з грудня 2011 року по липень 2012 року на законних підставах перебувала в приміщенні реєстраційного підрозділу відділу реєстраційного-екзаменаційної роботи ДАІ за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 22, де здійснювала прийом платежів, перебуваючи на посаді контролера-касира в АБ «Укргазбанк».
Так, дійсно згідно з Наказом голови правління ПАТ АБ «Укргазбанк» від 23.12.2011 під № 422-П ОСОБА_6 була прийнята на посаду контролера-касира відділу касових операцій відділення № 175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 12, та відповідно до повідомлення Національного банку України в Дніпропетровській області від 18.02.2014 за № 12-132/1276, згідно з відомостями Державного реєстру банків за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 22, відділення АБ «Укргазбанк» у період з грудня 2011 по грудень 2012 року, не зареєстровано.
Між тим, з відповіді Директора Дніпропетровської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» від 17.01.2013 під № 51305/81 наданої на запит в.о. начальника Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області слідує, що з грудня 2011 року по липень 2012 року прийом платежів в приміщенні реєстраційного підрозділу відділу реєстраційного-екзаменаційної роботи ДАІ м. Дніпропетровська, по вул. Курсантська, буд. 22, здійснювався працівниками АБ «Укргазбанк», в тому числі контролером касиром ОСОБА_6 (каса № НОМЕР_7 ), на що послався і суд у вироку, однак жодним чином не обгрунтував чому не приймає до уваги цей доказ.
Разом цим, суд не надав належної оцінки тому, що сама обвинувачена не заперечувала, що хоча її і було призначено на посаду конролера-касира відділення №175/03 Укргазбанк, яке розташоване за адресою вул. Челюскіна, 12 м., Дніпро, однак фактично вона здійснювала свою діяльність постійно в будівлі Реєстраційного пункту відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ м.Дніпропетровська і Дніпропетровського району №2 за адресою: м Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 22, ці обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , так само як і свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які вказували, що зверталися для сплати грошових коштів до каси саме за адресою АДРЕСА_2 .
На переконання апеляційного суду, факт відсутності реєстраційних даних в системі банків України про роботу філії ПАТ АБ Укргазбанк за вказаною адресою не може бути обставиною, яка виключає злочинність діянь, інкримінованих ОСОБА_6 , а навпаки підлягає більш детальному встановленню судом, оскільки банк фактично за цим місцем здійснював свою діяльність з січня по травень 2012 року, а ОСОБА_6 згідно своїх посадових обов`язків несла повну матеріальну відповідальність у відповідності з діючим законодавством України на підставі договору про повну матеріальну відповідальність за нестачу грошей та цінностей, а також за невиконання та неналежне виконання своїх посадових обов`язків.
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20.11.2011 у справі за конституційним поданням СБ України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.
Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Суд першої інстанції, мотивуючи свої висновки про наявність підстав для виправдання обвинуваченої, посилався на недопустимість, як доказів протоколів огляду від 19.04.2013, в ході яких було оглянуто та вилучено документи у ПАТ АБ «Укргазбанк», протоколів огляду від 17.04.2013, в ході яких було оглянуто та вилучено документи у реєстраційному підрозділі відділу реєстраційної роботи ДАІ з обслуговування м.Дніпропетровська та Дніпропетровського району №2, підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 22, та похідні від них докази, оскільки такі документи було оглянуто та вилучено, в порушення вимог ст. 159-163 КПК України, без ухвали слідчого судді, й у зазначених протоколах відсутні відомості, щодо місця проведення огляду.
Між тим, відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
В рамках кримінального провадження правом витребувати від будь-якої особи необхідні речі, документи, відомості, тощо, наділений слідчий.
Це право передбачено ч. 2 ст. 40 КПК України, яка містить перелік повноважень слідчого, до якого, з огляду на пункт 9, віднесено і право на звернення із запитами до державних органів, юридичних і фізичних осіб задля отримання речей, документів, відомостей, необхідних для здійснення досудового розслідування, а у разі ненадання такої інформації у добровільному порядку - із використанням встановленого статтями 159, 160 КПК України механізму їх отримання.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
З матеріалів кримінального провадження видно, що документи оглянуті та вилучені в ПАТ АБ «Укргазбанк» та реєстраційному підрозділі відділу реєстраційної роботи ДАІ з обслуговування м.Дніпропетровська та Дніпропетровського району №2 підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області були добровільно надані слідчому цими установами.
Враховуючи викладене, а також те, що кримінальний процесуальний закон не забороняє слідчому звертатися із запитом, а потерпілому у відповідь надавати органу досудового розслідування документи, що містять доказову інформацію, звернення до слідчого судді для отримання ухвали про тимчасовий доступ до відповідних документів в даному випадку не є обов`язковим.
При цьому, суд вказуючи на неможливість огляду та вилучення вказаних документів без ухвали слідчого судді послався на те, що в них, містяться відомості, які можуть становити банківську таємницю, однак жодним чином не обгрутував з посиланням на Закон України Про банки і банківську діяльність (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень), яким чином він дійшов такого висновку.
Разом з цим, положеннями п. 3 ч. 1 ст. 62 Закону України Про банки і банківську діяльність (в редакції на момент вчинення) було передбачено можливість розкриття банками інформаціїя щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, зокрема, органам прокуратури України, на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.
Суд звертає увагу на те, що кримінальне процесуальне законодавство містить критерії, за якими порушення встановленого КПК України порядку проведення окремих процесуальних дій є істотним і призводить до визнання доказів недопустимими (ч.ч. 2 та 3 ст. 87 КПК України).
Перелік діянь, які передбачені у ст. 87 КПК України, як підстави для визнання фактичних даних недопустимими як доказів, не є вичерпним і становить собою порушення фундаментальних гарантій, що дає певний орієнтир для визначення змісту поняття «істотне порушення» у випадках, які не підпадають під цей перелік. В кожному конкретному випадку суд, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження. Тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.
При цьому, положення статті 87 КПК України можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.
Водночас, суд посилаючись на відсутність у вищезазначених протоколах огляду документів від 17.04.2013 та 19.04.2013 вказівки на місце проведення огляду, не вказав яким чином ці недоліки призводять до порушення фундаментальних прав і свобод особи, та як визнання цих доказів недопустимими впливає на оцінку інших доказів у справі.
До того ж, з технічного запису та журналу судового засідання від 09.02.2021 видно, що судом було не в повній мірі викладено покази свідка ОСОБА_17 , зокрема в частині оформлення протоколів роботи по видалених платежах населення, якими спростовуються доводи обвинуваченої ОСОБА_6 щодо її непричетності до вчинення інкримінованих діянь.
Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 56, 58, 134, 318 КПК України, після з`ясування обставин та перевірки їх доказами, провів наступні судові засідання, зокрема 30.03.2022, 21.04.2022 та 22.04.2022, в яких було проведено судові дебати та ухвалено судове рішення щодо ОСОБА_6 без участі представника потерпілого ОСОБА_21 , яка є і цивільним позивачем, належним чином не повідомленої про дату і час судових засідань, що вона підтвердила і в суді апеляційної інстанції, чим позбавив можливості потерпілого реалізувати права, передбачені ст. 56 КПК України, зокрема виступити у судових дебатах.
Окрім того, заслуговують на увагу і доводи прокурора щодо того, що судом було фактично постановлено рішення щодо іншої особи ОСОБА_6 , в той час як обвинуваченою є ОСОБА_6 , що підтвердила вона і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, та що є порушенням вимог ст. 374 КПК України.
До того ж, апеляційним судом встановлено, що на час розгляду провадження судом першої інстанції, закінчився строк давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, визначений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК Укрвїни, за ч. 1 ст. 191 КК України.
Проте, судом не було роз`яснено ОСОБА_6 положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч.ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України стосовно того, що закінчилися строки давності притягнення її до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, які мають істотне значення для прийняття законного рішення, не перевірив належним чином доводи сторін та потерпілої особи, та не обгрунтував яким чином встановлені ним недоліки впливають на належність та допустимість доказів у провадженні, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 .
Згідно п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів, керуючись ст. 9 КПК України, де вказано, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені, зокрема п.п. 2, 3, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, а також, враховуючи, що усунути зазначені недоліки в ході апеляційного перегляду не можливо, вважає за необхідне вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначену неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження, перевірити усі доводи, які викладені в апеляційній скарзі, й прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4