Справа № 697/546/17
Провадження № 1-кс/697/253/2022
У Х В А Л А
Іменем України
21 листопада 2022 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000004 від 17.02.2017 клопотання про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки.

В обґрунтування клопотання зазначила, що в провадженні СВ відділу поліції Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 50000004 від 17.02.2017 за фактом вчинення незаконних дій службовими особами Управління Держгеокадастру у Канівському районі Черкаської області щодо зміни кадастрових номерів земельних ділянок, які належать ОСОБА_4 та на які судовим рішенням накладено арешт, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на підставі ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2013 у справі № 697/2423/13-к накладено арешт на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери :01:002:0206; :01:002:0208; :01:002:0207; :01:002:0210; :01:002:0209; :01:002:0203; :01:002:0202; :01:002:0201; :01:002:0200; :01:002:0211; :01:002:0205; :01:002:0204; :01:002:0214; :01:002:0213 та :01:002:0212.

Вказані земельні ділянки відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки від 27.01.2006, належать ОСОБА_4 , а саме: відповідно до державного акту серії ЯБ № 574470 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0212, :01:002:0213, :01:002:0214; відповідно до державного акту серії ЯБ № 574473 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0204, :01:002:0205, :01:002:0211; відповідно до державного акту Серії ЯБ № 574370 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0200; відповідно до державного акту серії ЯБ № 574369 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0201, :01:002:0202, :01:002:0203; відповідно до державного акту серії ЯБ № 574471 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0209, :01:002:0210; відповідно до державного акту Серії ЯБ № 574472 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0206, :01:002:0207, :01:002:0208.

В подальшому, в серпні 2016 року посадовими особами міськрайонного управління у Канівському районі та м. Каневі ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, за рахунок земельних ділянок, на яких вищевказаною ухвалою накладено арешт, сформовані нові земельні ділянки та присвоєно їм нові кадастрові номери.

За рахунок земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0204, :01:002:0205, :01:002:0211 створено земельну ділянку площею 5,2074 га та присвоєно кадастровий номер :01:001:0600; земельній ділянці :01:002:0200, площею 1,7358 га присвоєно кадастровий номер :01:001:0589; за рахунок земельних ділянок :01:002:0209, :01:002:0210 створено земельну ділянку площею 3,4680 га та присвоєно кадастровий номер :01:001:0596; за рахунок земельних ділянок :01:002:0212, :01:002:0213, :01:002:0214 створено земельну ділянку 5,5101 га та присвоєно кадастровий номер :01:001:0607; за рахунок земельних ділянок :01:002:0206, :01:002:0207, :01:002:0208 створено земельну ділянку загальною площею 5,2076 га та присвоєно кадастровий номер :01:001:0601; за рахунок земельних ділянок :01:002:0201, :01:002:0202, :01:002:0203 створено нову земельну ділянку площею 5,2074 га та присвоєно кадастровий номер :01:001:0602.

Формування в кадастровій базі цих земельних ділянок відбулося за рахунок ділянок, які були під судовим арештом.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, земельні ділянки за цими кадастровими номерами належать ОСОБА_4 , а записи щодо обтяжень на підставі ухвали суду №697/2423/13-к від 17.09.2013 виданого Канівським міськрайонним судом Черкаської області відсутні.

Вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом кримінально протиправних дій, тому є доказами вчинення кримінального правопорушення, відповідають критеріям ч.1 ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення, про що винесено постанову про визнання їх речовими доказами.

З метою запобігання можливості перетворення (шляхом поділу чи об`єднання земельних ділянок), відчуження майна, а також запобігання спробам в подальшому продажу (відчуження) прав на вищевказане майно яке здобуте кримінально протиправним шляхом, виникла необхідність в накладенні на нього арешту.

Враховуючи вимоги ч.2,3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатись або арештовуватись незалежно від того, хто є його власником, у кого воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна є формою забезпечення доказів і самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскації майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю накладення арешту такого майна.

Земельні ділянки, на які необхідно накласти арешт, є новоствореними за рахунок земельних ділянок, які перебували під арештом, мають ознаки речових доказів та можуть містити у собі відомості на підтвердження чи спростовування обставин провадження, оскільки є підстави вважати, що це майно є об`єктом кримінально протиправних дій в рамках вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

На підставі ст.ст. 98, 100, ч.2, 3, 11 ст. 170 КПК України, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.09.2010 у справі «Серявін та інші проти України», від 02.11.2014 у справі «Тригубенко проти України», прокурор зазначає про доцільність заборони відчуження та розпорядження майном, без заборони користування ним, та просить накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0589, :01:001:0596, :01:001:0600, :01:001:0601, :01:001:0602, :01:001:0607 шляхом тимчасового позбавлення права відчуження та розпорядження ними.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, заявлених у ньому, додатково суду пояснила, що земельні ділянки, на які необхідно накласти арешт, були сформовані за рахунок 15-ти земельних ділянок меншої площі коли вони знаходилися під арештом. У зв`язку з цим є підстави вважати, що і надалі земельні ділянки знову можуть бути перетворені в інші земельні ділянки. Для запобігання їх перетворення та відчуження необхідно накласти арешт на земельні ділянки, які є речовими доказами і з якими плануються проведення слідчих дій. Досудове розслідування кримінального провадження триває, підозра не пред`явлена.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, уповноважив здійснювати захист своїх інтересів представника.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, подавши письмове заперечення проти нього. Надав пояснення про те, що прокурор не обґрунтував та не довів, що земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також те, що існують обставини, що підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Проте винесення постанови про визнання земельних ділянок речовим доказом не підтверджує їх відповідність вимогам ст. 98 КПК України і не є безумовною підставою для накладення арешту. Прокурор не довів мети накладення арешту збереження речових доказів, а постанова про визнання речовим доказом є необгрунтованою і тому не повинна враховуватися. Земельні ділянки були придбані ОСОБА_4 у 2005 році, після цього Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 17.09.2013 у справі № 697/2423/13-к у рамках кримінального провадження № 0000276 на них був накладений арешт. В подальшому виявлено технічні помилки і відповідно до протоколів виправлення помилки від 12.08.2016, 15.08.2016 і 16.08.2016 були присвоєні нові кадастрові номери. Земельні ділянки не були об`єктом кримінального провадження за ст. 388 КК України, оскільки виправлення помилки у відомостях про земельну ділянку не підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 КК України, а службові особи не були особами, яким ввірено арештоване майно.

На момент виправлення помилки, кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт, вже було закрите Ухвалою від 11.08.2016 у справі № 697/1638/16-к.

Речовими доказами у даній справі можуть бути документи, реєстраційні справи, але не самі земельні ділянки, як частини земної поверхні, які не містять жодних відомостей про кримінальне правопорушення.

Прокурором також не доведено наявність ризику приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, оскільки за 5 років з часу відкриття кримінального провадження № 50000004 від 17.02.2017, земельні ділянки ОСОБА_4 не приховані та не відчужені. Також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як зазначено у Рішенні ЄСПЛ у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції». Кримінальне провадження, у якому проведено лише 3 слідчі дії, було закрите, але постанова про закриття провадження скасована з метою необхідності накладення арешту на земельні ділянки. Крім того, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні закінчився 18.02.2022, а тому воно підлягає закриттю. Прокурор не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують накладення арешту на майно.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали та перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З матеріалів клопотання встановлено, що СВ відділу поліції Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Черкаській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 50000004 від 17.02.2017 за фактом вчинення незаконних дій службовими особами Управління Держгеокадастру у Канівському районі Черкаської області щодо зміни кадастрових номерів земельних ділянок, які належать ОСОБА_4 та на які судовим рішенням накладено арешт, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Відомості про повідомлення підозри будь-якій особі відсутні.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, виданих станом на 14.11.2022 вбачається, що на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери:01:002:0212; :01:002:0213; :01:002:0214; :01:002:0204; :01:002:0205; :01:002:0211; :01:002:0200; :01:002:0201; :01:002:0202; :01:002:0203; :01:002:0209; :01:002:0210; :01:002:0206; :01:002:0207 та :01:002:0208 накладено арешт на підставі ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2013 у справі № 697/2423/13-к. Відомості про право власності на це майно в Реєстрі відсутні.

Відповідно до державного акту серії ЯБ № 574470 земельна ділянка з кадастровими номерами :01:002:0212, :01:002:0213, :01:002:0214; відповідно до державного акту серії ЯБ № 574473 земельна ділянка з кадастровими номерами :01:002:0204, :01:002:0205, :01:002:0211; відповідно до державного акту Серії ЯБ № 574370 земельна ділянка з кадастровими номерами :01:002:0200; відповідно до державного акту серії ЯБ № 574369 земельна ділянка з кадастровими номерами :01:002:0201, :01:002:0202, :01:002:0203; відповідно до державного акту серії ЯБ № 574471 земельна ділянка з кадастровими номерами :01:002:0209, :01:002:0210; відповідно до державного акту Серії ЯБ № 574472 земельна ділянка з кадастровими номерами :01:002:0206, :01:002:0207, :01:002:0208 належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі Договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Відповідно до листа від 16.02.2017 Міськрайонного управління у Канівському районі та в м. Каневі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та протоколів № 322814 від 12.08.2016, №327937 від 16.08.2016, №326652 від 15.08.2016, №326623 від 15.08.2016, №326572 від 15.08.2016, № 326215 від 15.08.2016 про виправлення помилки посадовими особами міськрайонного управління Держгеокадастру у Канівському районі та м. Каневі при виправленні технічної помилки в кадастрових номерах земельних ділянок кадастровий номер :01:002:0204, :01:002:0205, :01:002:0211 земельної ділянки площею 5,2074 га виправлено на кадастровий номер :01:001:0600; кадастровий номер :01:002:0200 земельної ділянки загальною площею 1,7358 га виправлено на кадастровий номер :01:001:0589; кадастровий номер :01:002:0209, :01:002:0210 земельної ділянки загальною площею 3,4680 га виправлено на кадастровий номер :01:001:0596; кадастровий номер :01:002:0212, :01:002:0213, :01:002:0214 земельної ділянки загальною площею 5,5101 га виправлено на кадастровий номер :01:001:0607; кадастровий номер :01:002:0206, :01:002:0207, :01:002:0208 земельної ділянки загальною площею 5,2076 га виправлено на кадастровий номер :01:001:0601; кадастровий номер :01:002:0201, :01:002:0202, :01:002:0203 земельної ділянки загальною площею 5,2074 га виправлено на кадастровий номер :01:001:0602.

Виправлені кадастрові номери земельних ділянок внесені до Державного земельного кадастру, про що свідчать відповідні Витяги.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, виданих станом на 18.10.2022 вбачається, що право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери :01:001:0589, :01:001:0596, :01:001:0600, :01:001:0601, :01:001:0602, :01:001:0607 зареєстроване за ОСОБА_4 . Підстава для державної реєстрації державні акти та протоколи виправлення помилки. На зазначені земельні ділянки накладено арешт на підставі ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2016 у справі № 697/2434/16-ц.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2017 у рамках кримінального провадження №0000004 від 17.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України накладено арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:001:0605, :01:001:0606, :01:001:0608, :01:001:0609, :01:001:0611, :01:001:0610, :01:001:0598, :01:001:0592, :01:001:0588, які належать ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 28.07.2022 кримінальне провадження №0000004 закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Постановою прокурора Смілянської окружної прокуратури від 19.10.2022 постанова про закриття кримінального провадження №0000004 скасована, провадження направлено для проведення досудового розслідування.

В рамках цього кримінального провадження прокурор просить накласти арешт на земельні ділянки, які визнані речовими доказами. Необхідність накладення арешту на майно прокурор обґрунтовує тим, що земельні ділянки були сформовані за рахунок земельних ділянок, на які Ухвалою Канівського міськрайонного суду №697/2423/13-к від 17.09.2013 накладено арешт, і існує ризик подальшого перетворення та відчуження вже нових земельних ділянок.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, у тому числі, з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз.1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 4, 5 абз.1 ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою ( ч.8 ст. 170 КПК України).

На підставі доказів, наданих слідчому судді, в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого прокурор просить накласти арешт на земельні ділянки, здійснюється з 17.02.2017 за фактом вчинення незаконних дій службовими особами Управління Держгеокадастру у Канівському районі Черкаської області щодо зміни кадастрових номерів земельних ділянок, які належать ОСОБА_4 та на які судовим рішенням накладено арешт, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Відомості про повідомлення підозри будь-якій фізичній особі відсутні.

Відповідно до абз. 2 ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Протягом здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке триває більш як п`ять років, не було встановлено значення земельних ділянок як матеріальних об`єктів, що містять відомості про факти чи обставини кримінального провадження. Лише 11.11.2022 земельні ділянки, які належать ОСОБА_4 , постановою слідчого СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області визнані речовими доказами з підстав, що на даний час виникла така необхідність.

При обгрунтуванні клопотання прокурор також посилається на те, що земельні ділянки, на які вона просить накласти арешт, були сформовані за рахунок інших земельних ділянок меншої площі, які перебували під арештом, а тому існує ймовірність повторного перетворення цих земельних ділянок та їх відчуження. При цьому, в клопотанні не зазначено, та в судовому засіданні не встановлено, чому саме зараз виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке доказове значення мають земельні ділянки, як об`єкти матеріального світу для цілей кримінального провадження, відкритого за ознаками ч.1 ст. 388 КК України, та як їхнє ймовірне перетворення чи відчуження може перешкодити виконанню завдань цього провадження.

Крім того, в судовому засіданні на підставі наданих учасниками доказів суд встановив, що жодних дій, спрямованих на приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження земельних ділянок, на які прокурор просить накласти арешт, після відкриття кримінального провадження №0000004 від 17.02.2017 року ні самим власником ОСОБА_4 , ні третіми особами, в тому числі посадовими особами Держгеокадастру, не здійснювалися. Площа, конфігурація, місце розташування, власник цих земельних ділянок не змінювалися.

Зміна кадастрових номерів цих самих земельних ділянок приватної власності посадовою особою у відповідності до протоколу виправлення помилки від 12.08.2016, 15.08.2016, 16.08.2016 не може слугувати підставою для накладення арешту на це майно, оскільки така не передбачена КПК України.

Крім цьому, законність набуття ОСОБА_4 права власності на ці земельні ділянки в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення під сумнів не ставиться.

Ухвала Канівського міськрайонного суду №697/2423/13-к від 17.09.2013, якою накладено арешт на земельні ділянки, винесена в рамках іншого кримінального провадження щодо іншої фізичної особи, яке на час розгляду клопотання закрите. Крім того, така ухвала про арешт майна у іншому кримінальному провадженні не є підставою для його накладення в цьому кримінальному провадженні.

Наявність між учасниками цивільно-правового спору також не є підставою для накладення арешту на майно цих осіб в рамках кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що необхідність застосування такого заходу забезпечення як арешт майна у цьому кримінальному провадженні не доведена.

Інші аргументи сторін на висновок суду не впливають.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи не доведеність реальної мети та підстави арешту майна, а також існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та потреба досудового слідства саме у такому заході забезпечення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 24 листопада 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7