У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0004492 за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2015 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артік, республіки Вірменія, не судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України : періодично з`являться для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить скасувати вирок в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, та ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та доведеності його вини, вважає, що вирок в частині звільнення від відбування покарання підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого.

Зазначає, що призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_6 перебував на території України без законних на те підстав, не має власного житла та соціальних зв`язків, не повідомив про місце знаходження іншої особи, яка за попередньою змовою разом з ним вчинила даний злочин.

Також зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який вчинено 19.08.2015.

На думку апелянта, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання при відсутності для цього підстав, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, безпідставно застосував ст.75 КК України, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

17 серпня 2015 року приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_6 маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки "Фольсваген" моделі Т-5, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , діючи з корисливих мотивів, сів за кермо вказаного транспортного засобу та разом з потерпілим ОСОБА_7 рухався у напрямку з с. Коблево, Березанського району, Миколаївської області до м. Миколаєва.

Прибувши до м. Миколаєва, близько 14.30 год., знаходячись біля будинку №55 по вул. Веселинівській, ОСОБА_6 погрожуючи ОСОБА_7 фізичним насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наказав вийти останньому з вказаного автомобіля, після чого незаконно заволодів ним, та продовжив рухатися з невстановленою досудовим розслідуванням особою в невідомому напрямку.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 України.

Позиції учасників судового провадження.

До початку апеляційного розгляду прокурор надіслав клопотання про відмову від поданої апеляційної скарги

В обгрунтування поданої заяви зазначив, що обвинувачений Варданян з огляду на вимоги апеляційної скарги та приписи ч. 4 ст. 401 КПК України підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді. Проте, 15.06.2016 ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук каналами Інтерполу. 04.01.2017 Павлоградським міськрайонним судом винесено ухвалу про тримання під вартою ОСОБА_6 .

Згідно інформації відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , згідно обліків ПОО РФ, утримується в ФКУ ІК-1 УФСВП росії по Тамбовській області. Початок строку: 05.02.2016, кінець: 03.02.2026.

Окрім цього, згідно інформації Міністерства юстиції України від 20.07.2022 у зв`язку з триваючою шорокомаштабною збройною агресією росії проти України, введенням в Україні воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та росією розірвано, здійснення функцій органів дипломатичної служби України наразі унеможливлено. Поштовий зв`язок між Україною та росією не здійснюється, комунікація з державою агресором відсутня.

Таким чином, у Міністерства юстиції України наразі відсутні правові можливості для вирішення питання про видачу ОСОБА_6 відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку відмови від поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З урахуванням того, що скарги від інших учасників провадження не надходили, суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Керуючись ч.2 ст. 403, ст. 405 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3