Справа № 509/1732/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл, громадянина України, українця за національністю, що має вищу освіту, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036, відомості про яке 24.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист суспільної моралі» (далі Закон) дитяча порнографія - зображення у будь-який спосіб дитини чи особи, яка виглядає як дитина, у реальному чи змодельованому відверто сексуальному образі та/або задіяної у реальній чи змодельованій відверто сексуальній поведінці, або будь-яке зображення статевих органів дитини в сексуальних цілях.

Відповідно до ст.7 Закону, з метою захисту морального та фізичного життя неповнолітніх забороняється, окрім іншого, виготовлення (виробництво), зберігання, реклама, розповсюдження, придбання продукції, що містить дитячу порнографію, ввезення, вивезення, транзит через територію України, поштова пересилка такої продукції.

Так, починаючи з невстановленого слідством часу, однак до 29.08.2022, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючи за адресою: АДРЕСА_2 , використовував для доступу в мережу «Інтернет», підключення від інтернет - провайдера ТОВ НВП «Тенет», яке оформлено від імені сестри ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . При підключенні до мережі «Інтернет», квартира за адресою: АДРЕСА_2 , має закріплені та динамічні ІР-адреси від інтернет-провайдера - ТОВ НВП «Тенет»: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 . Для безпосереднього використання мережі «Інтернет», ОСОБА_5 серед іншого використовував персональний (стаціонарний) комп`ютер із системним блоком без номеру у якому наявні чотири жорсткі диски для зберігання цифрової інформації.

Перебуваючи за місцем свого мешкання у невстановлений слідством час, у ОСОБА_5 виник єдиний злочинний умисел направлений на незаконне поводження із матеріалами які містять дитячу порнографії, а саме розповсюдження. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановлений час та спосіб, здобув примірник програми-клієнта для обміну файлами «eMule», після чого, знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , здійснив її установлення (інсталяцію) на своєму персональному (стаціонарному) комп`ютері із системним блоком без номеру, підключеному до мережі «Інтернет».

Програмне забезпечення «eMule» відноситься до типів програм-клієнтів для операційної системи Microsoft Windows, що використовуються для файлообмінних мереж eD2k та Kad. Принцип роботи програмного забезпечення «eMule» полягає в тому, що коли програма-клієнт підключена до сервера за допомогою мережі «Інтернет», інформацію про файли, якими обмінюється користувачі, передається на цей сервер. Інші користувачі у мережі можуть підключитися до сервера і дізнатися про файли відповідного користувача. ED2K-хеш файлу і розмір файлу використовуються для однозначної ідентифікації файлів у мережі ed2k. Коли користувач бажає знайти файл у мережі ed2k, він вводить ключові слова (із назви файлу) у вікні пошуку програми-клієнта та цим ініціюється запит пошуку за ключовими словами на сервер програмb-клієнт «eMule», та на інші сервери, які відомі програмі. Після того, як програма-клієнт « eMule » завантажить частину файлу, вона в автоматичному режимі починає ділитися цим файлом із іншими користувачами програм-клієнтів «eMule», при цьому у кожному разі файли завантажуються з комп`ютерів різних користувачів, які попередньо вже скачали відповідний файл. Умови та порядок використання програми-клієнта «eMule», встановлюють повну згоду користувача із умовами та порядком використання програми-клієнта «eMule», після його інсталяції, а також обізнаність клієнта про принципи роботи програми-клієнта «eMule» із файлами які будуть завантажені на комп`ютер, після чого будуть доступні для скачування іншими користувачами (роздані) при умові збереження файлу та його даних (назва, формат) в місці (папці, теці) куди він був скачаний.

Таким чином ОСОБА_5 погодився із умовами та порядком використання та підтвердив свою обізнаність про принципи та систему роботи програми-клієнта «eMule», коли здійснив її інсталяцію. Надалі, будучи обізнаним, про призначення та принципи роботи програми для обміну файлами «eMule», ОСОБА_5 , здійснив налаштування зазначеної програми, при цьому розуміючи, що за замовчуванням в налаштуваннях програми визначено папку (теку) з назвою «Incoming», яка розташована на жорсткому диску у системному блоці за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », як таку, до якої будуть завантажуватись із мережі «Інтернет» обрані ним для завантаження програмою «eMule» файли. Виконані ОСОБА_5 налаштування програми «eMule» дозволили йому здійснювати пошук різноманітних файлів, у тому числі тих, які містять дитячу порнографію, із подальшим завантаженням знайдених файлів у папку (теку) з назвою «Incoming» на жорсткому диску його системного блоку.

Забезпечивши технічну можливість безперешкодного та швидкого пошуку та завантаження файлів, що містять дитячу порнографію, ОСОБА_5 продовжив реалізацію злочинного умислу.

Так, ОСОБА_5 знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , діючи умисно, всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження дитячої порнографії, будучи підключеним до мережі «Інтернет» - за допомогою програми для обміну файлами «eMule», достовірно знаючи та усвідомлюючи, що він отримує доступ до файлів, які містять дитячу порнографію, 17.01.2018 року в 11:46 год., знайшов та завантажив у визначену папку (теку) на жорсткому диску цифровий відео-файл з назвою «((Pthc)) - Lesbian - 16Yo Girl & 10Yo Girl Anal Dildo (05Min 42Sec).avi», який містить інформацію яка відноситься до дитячої порнографії, 28.07.2022 року в 23:05 год., знайшов та завантажив у визначену папку (теку) на жорсткому диску цифровий відео-файл з назвою «(child kid sex - детское порно)Малолетка Делает Минет2.avi», який містить інформацію яка відноситься до дитячої порнографії, та 25.11.2021 року 23:24 год. знайшов та завантажив у визначену папку (теку) на жорсткому диску цифровий відео-файл з назвою «1st studio (PTHC OPVA 2014) Paradisebirds Casey - for Graham Greene 9m39s 12yo.mp4», який містить інформацію яка відноситься до дитячої порнографії. Вказані визначені три цифрові відео-файли, а також інші подібні цифрові відео-файли, ОСОБА_5 після завантаження зберігав, до тих пір, поки системний блок персонального комп`ютеру, не було вилучено працівниками поліції 29.08.2022 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Після чого, діючи умисно маючи намір на розповсюдження матеріалів що містять дитячу порнографію, в період часу з 17.01.2018 по 29.08.2022, ОСОБА_5 маючи у своєму розпорядженні раніше завантажені матеріали, що містять дитячу порнографію, а саме файли «((Pthc)) - Lesbian - 16Yo Girl & 10Yo Girl Anal Dildo (05Min 42Sec).avi», «(child kid sex - детское порно)Малолетка Делает Минет2.avi» та «1st studio (PTHC OPVA 2014) Paradisebirds Casey - for Graham Greene 9m39s 12yo.mp4», які зберігаються на його персональному (стаціонарному) комп`ютері із системним блоком без номеру, всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження дитячої порнографії, будучи підключеним до мережі «Інтернет», із використанням програми для обміну файлами «eMule», достовірно знаючи та усвідомлюючи принципи та умови використання програми-клієнта «eMule», передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно не змінив інформацію про файли (назва, формат тощо) та місця їх зберігання чи повністю не видалив їх, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, залишив файли без зміни, чим надав вільний доступ та можливість скачування вказаних файлів сторонніми особами - користувачами програми-клієнта «eMule», із папки (теки) з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », із жорсткого диску свого системного блоку, тим самим в період часу з 17.01.2018 по 29.08.2022 систематично та періодично розповсюдив, надавши доступ та можливість скачування файлів, які містять інформацію яка відноситься до дитячої порнографії, іншим користувачам програми-клієнта «eMule».

30.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, на теперішній час, підтверджується зібраними доказами, а саме: Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 26.07.2022 в ТОВ НВП «Тенет»; Протоколом обшуку від 29.08.2022 у ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 ; Висновком комп`ютерно-технічної експертизи №22-4278 від 01.12.2022 відносно системного блоку; Висновком комплексної психолого-мистецтвознавцої експертизи №22-4281/4317 від 03.01.2023 відносно відеозаписів із системного блоку; Висновком комплексної психолого-мистецтвознавцої експертизи №23-331 від 31.01.2023 відносно відеозаписів із системного блоку.

Відповідно ч. 6 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 3 ст. 301-1 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

В свою чергу, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він не має постійного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, немає міцних соціальних зв`язків, сім`ї тощо, що вказує на спосіб життя без обтяження соціальним взаємозв`язком, що дає особі можливість переховуватись та легко змінювати місце мешкання, перебування. Також усвідомлюючи ймовірну тяжкість покарання, підозрюваний може переховуватись з метою уникнути покарання; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме у зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, може з`явитись необхідність у винайдені ще не встановлених речових доказів, наприклад у випадку отримання результатів ще не проведених комп`ютерно-технічних експертиз, може виникнути необхідність у винайдені певних технічних приладів, які ОСОБА_5 може знищити чи сховати, перебуваючи на волі; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, та інших учасників процесу, адже усвідомлює хто серед його знайомих міг виступати в ролі інформаторів та покупця, що дає можливість вчинювати незаконний вплив на учасників процесу, перебуваючи на волі; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, адже обізнаний про спосіб та необхідні пристрої, які допомагають вчинити злочин в якому його підозрюють, тому перебуваючи на волі, може вчинити нові подібні злочини. Також, за наявною військовою агресією з боку росії проти України, суттєво обмежуються можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину чи втечі.

Слідчий вважає, що беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років, що у відповідності п. 4 ч. 2 ст. 183 КОК України дає змогу застосувати тримання під вартою, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання в подальшому, а також те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, заявили клопотання, яким просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за якій законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, згідно ч.3 ст.301-1 КК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини», заява №65559/01, п.74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (v.Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

На підставі досліджених матеріалів провадження, суд вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування та доказів неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України видів запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 діб, а саме, до 06.06.2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватись з іншими підозрюваними та свідками по кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному положення ст.181 ч.5 КПК України.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 06.06.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.04.2023 р. о 09.15.

Слідчий суддя ОСОБА_1