КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7912/22
Провадження № 1-кс/552/3142/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
У клопотанні вказував, що у провадженні ТУ ДБР, розташованому у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000919 від 25.10.2022 за ч.1 ст.286 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що до ТУ ДБР у м. Полтаві надійшло повідомлення ГУНП в Харківській області про те, що 24.10.2022, близько 19:00, поблизу будинку №64 по вул. Гвардійців Широнинців в м. Харкові водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП №1 ХРУП №2 керуючи автомобілем «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись зі сторони вул. Бучми у напрямку вул. Дружби Народів у м. Харкові, в районі містка не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду у вигляді бетонних блоків, в результаті чого отримав тілесні ушкодження.
24.10.2022 в ході огляду місця події було виявлено та вилучено: автомобіль «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ..
Вилучені предмети є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, відповідно, вказані предмети є речовими доказами.
З метою збереження речових доказів, просив слідчого суддю накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 01.07.2022.
У судове засідання прокурор не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У поданому до суду клопотанні прокурором не доведена необхідність накладення арешту на автомобіль «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 173 КПК України,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1