ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/752/23 Справа № 204/9209/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Дніпро

Справа № 204/9209/21

Провадження № 11-кп/803/752/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження №0000643 від 14.10.2021 за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 на вирок Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року, яким:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, на утриманні маючого малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим та засуджено за ст.126-1 Кримінального кодексу України (далі- КК) до покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , - не обирався.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за таких обставин.

Злобін ОСОБА_13 , 11.05.2021року близько 08 години 30 хвилин, знаходячись за місцем мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї рідної матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства 22.05.2021 року приблизно о 20 годин 40 хвилин ОСОБА_8 знаходячись за місцем мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку та погрожував фізичною розправою. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, нездатність себе захистити.

Далі, 04.06.2021 року близько 03 години 57 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись за місцем мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку та погрожував фізичною розправою. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, нездатність себе захистити.

Після цього, 05.06.2021 року близько 04 годин 20 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою.

Після цього, 15.07.2021 року близько 23 годин 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 31.07.2021 року приблизно о 20 годин 00 хвилин находячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку та погрожував фізичною розправою.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства 09.08.2021 року приблизно о 19 годин 22 хвилин ОСОБА_8 знаходячись за місцем мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, зчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку та погрожував фізичною розправою. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, нездатність себе захистити.

Після цього, ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме з період часу з 30.09.2021 року по 09.10.2021року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), знаходячись за місцем мешкання, в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив зі своєю матір`ю ОСОБА_7 сварку, висловлював на її адресу нецензурні образи, погрожував фізичною розправою та виганяв зі спільного помешкання на вулицю.

Далі, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , а саме 05.11.2021року близько 19.30 годин, знаходячись за місцем мешкання, в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив зі своєю матір`ю ОСОБА_7 сварку та почав висловлювати словесні та нецензурні образи відносно останньої. Після цього, зайшов до спальні, де відпочивала потерпіла, накинув на неї ковдру та погрожував вбивством останній.

В результаті чоло потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, нездатність себе захистити.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 систематично вчиняв психологічне насильство щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а саме відносно своєї матері ОСОБА_7 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості її життя.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарані ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд безпідставно не застосував до обвинуваченого обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК, про що просив прокурор під час розгляду справи в суді першої інстанції. Вважає, що судом не врахована кількість доведених, а саме вісім, епізодів вчинення ОСОБА_8 фактів домашнього насильства щодо своєї матері, що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршення якості її життя, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки та позитивних емоцій, посилення негативних переживань. Тому, на думку апелянта, з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи у вигляді направлення ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників або пробаційної програми строком на три місяці.

З урахуванням вищенаведеного прокурор просить апеляційний суд скасувати вирок Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК, та призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід у вигляді направлення ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників або пробаційної програми строком на три місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та який наполягав на її повному задоволенні, але апеляційні вимоги уточнив та просив направити обвинуваченого ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників строком на три місяці, вислухавши потерпілу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопрушення при обставинах, встановлених вироком суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ст.126-1 КК ґрунтуються на зібраних по справі та перевірених судом в порядку ст.349 КПК доказах, являються обґрунтованими, належним чином мотивованими, не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому апеляційним судом, відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК, не перевіряються.

Разом з цим доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК та роз`яснень, що містяться у п.п.1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Крім того, положеннями ч.ч.1,3,4 ст.91-1 КК передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Контроль за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, здійснює орган пробації за місцем проживання засудженого, а в разі вчинення злочину військовослужбовцем - командир військової частини.

Вироком суду доведено, що обвинувачений ОСОБА_8 систематично вчиняв психологічне насильство щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а саме відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто має похилий вік, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості її життя. Окрім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, згідно характеристики за місцем проживання зарекомендував себе з негативної сторони, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном. Синдром залежності".

Під час апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що обвинувачений є її сином та продовжує вчиняти над нею домашнє насилля. Можливості проживати окремо у неї немає, а свою частку квартири вона переписала на онука.

Отже колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи у вигляді направлення ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такі обмежувальні заходи із покладенням обов`язку будуть сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів.

Натомість суд першої інстанції під час ухвалення вироку не вирішив це питання та безпідставно не застосував до обвинуваченого обмежувальні заходи, хоча, як убачається з журналу судового засідання від 26 вересня 2022 року (а.с.87-88), під час розгляду справі прокурор наполягав на застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_8 такого заходу.

У відповідності до п.4 ч.1 та ч.2 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з п.2 ч.1 ст.413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема, є - застосування закону, який не підлягає застосуванню.

За змістом статті 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Водночас за приписами ч.1 ст.421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_14 підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, з ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Дотримуючись приписів ч.15 ст.615 КПК, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку апеляційний суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 414 та 418, 420 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року відносно ОСОБА_8 за ст.126-1 КК - скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ст.126-1 КК у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

На підставі ст.91-1 КК застосувати до засудженого ОСОБА_8 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом три місяці.

Направити засудженого ОСОБА_8 до уповноваженого органу з питань пробації для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

В іншій частині вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили після його проголошення, але на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4