Справа № 158/2969/20 Провадження № 11-кп/802/765/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 вересня 2022 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про зупинення судового провадження № 0000596 від 15.09.2020 на підставі ст.335 КПК України, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.09.2020 щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України повернутий прокурору Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Своє рішення суд мотивував тим, що стороною обвинувачення не вжито заходів щодо доставки до суду ОСОБА_8 для забезпечення участі у судовому засіданні, а суд позбавлений такої можливості через відсутність у обвинувальному акті фактичного місця проживання (перебування) обвинуваченого, у даному випадку є очевидним зазначення недостовірної інформації у обвинувальному акті як щодо місця проживання обвинуваченого на час затвердження та направлення обвинувального акту до суду, так і щодо місця реєстрації обвинуваченого. Тому суд дійшов переконання, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України був складений із порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, а саме: п.2 ч.2 ст.291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
У поданій апеляційній скарзі сторона обвинувачення вказує, що висновки місцевого суду про те, що прокурором не вірно зазначене місце проживання обвинуваченого та останнього не доставлено у судове засідання, призвели до неправомірного застосування ст.314 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування ухвали місцевого суду апеляційним судом. З огляду на наведене, прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав подану апеляцію у повному обсязі, просив скасувати оскаржуване судове рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України, частина перша якої визначає, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Положення ст.370 КПК України регламентують, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, вказані вимоги закону при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим судом дотримані не були.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України чітко передбачені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт і які відомості містити.
З огляду на наведене, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

Положеннями п.3 ч.2 ст.283 КПК України встановлено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити таку дію, як звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Приписами п.3 ч.3 ст.314 КПК України регламентовано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо той не відповідає вимогам КПК України.
Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.09.2020 щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, апеляційний суд доходить висновку, що при його складанні дотримані вимоги, передбачені ст.291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, положення п.2 ч.2 ст.291 КПК України визначають, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.09.2020 щодо ОСОБА_8 , місцевий суд послався на те, що стороною обвинувачення не вжито заходів щодо доставки до суду ОСОБА_8 для забезпечення участі у судовому засіданні, а суд позбавлений такої можливості через відсутність у обвинувальному акті фактичного місця проживання (перебування) обвинуваченого.
Як вбачається з обвинувального акту, місцем реєстрації обвинуваченого ОСОБА_8 є АДРЕСА_1 , а фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 ).

Суд апеляційної інстанції вважає, що неконкретність обвинувачення в аспекті, на який звернуто увагу місцевим судом, а саме: відсутність у обвинувальному акті точного фактичного місця проживання (перебування) обвинуваченого, може бути усунено прокурором у спосіб, передбачений КПК України, в ході судового розгляду, в тому числі зміни анкетних відомостей обвинуваченого, що усуне технічного характеру описку.

Таким чином, у даному випадку неповнота в обвинувальному акті такого елемента, як анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема, його точного місця проживання на час судового розгляду, не є єдиною, виключною та безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час провадження у суді першої інстанції було встановлено місце реєстрації обвинуваченого ОСОБА_8 і такі дані містяться в матеріалах кримінального провадження (а.к.п.103, 118, 119).

Крім того, в матеріалах кримінального провадження знаходяться епікризи з медичних карт стаціонарного хворого обвинуваченого ОСОБА_8 (а.к.п.127-144).

Також під час розшуку обвинуваченого, оголошеного судом першої інстанції, працівниками поліції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 самостійно пересуватись не може і тривалий період часу перебуває у ТОВ «Срібний Вік. Еліт» (а.к.п.147 зворот).

Дана обставина підтверджується і долученими копіями протоколів допиту свідків (а.к.п.148-150).

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на вищенаведені матеріали кримінального провадження і через 1 рік 9 місяців підготовчого засідання 21.09.2022 виніс ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору (а.к.п.153).

Так само поза увагою місцевого суду залишись і положення ст.323 КПК України, в якій викладені наслідки неприбуття обвинуваченого.

Отже, доводи суду першої інстанції про недостовірну інформацію в обвинувальному акті як щодо місця проживання обвинуваченого на час затвердження та направлення обвинувального акту до суду, так і щодо місця реєстрації обвинуваченого, не заслуговують на увагу.

Інших підстав для повернення вказаного процесуального документу прокурору місцевий суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив.
Тому апеляційний суд доходить висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.09.2020 щодо ОСОБА_8 складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, а тому не підлягає поверненню прокурору.

У даному випадку судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до приписів ч.1 ст.409 КПК України, є підставами для скасування судового рішення.
На думку апеляційного суду, вищенаведені порушення кримінального процесуального законодавства є істотними, адже вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За таких обставин, з урахуванням вимог ст.ст.409, 412 КПК України, ухвала Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 вересня 2022 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 вересня 2022 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді