Справа № 953/5869/22
н/п 1-кс/953/609/23
"25" січня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, ВЧ НОМЕР_1 , командира взводу матеріального забезпечення і механізованого батальйону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
24.01.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, але не пізніше ніж до підготовчого судового засідання, без визначення розміру застави.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) № 532 від 05.10.2021 сержанта ОСОБА_6 призначено командиром взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону, ВОС787147А, шпк «головний сержант».
28.07.2022 близько 22:30 год., перебуваючи біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 між командиром взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 та потерпілим військовослужбовцем НОМЕР_2 окремої механізованої бригади ОСОБА_7 виникла сварка, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, а саме через те, що потерпілий, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння здійснив прокол шини колеса автомобілю Nissan XTRAIL, д.н.з. « НОМЕР_3 »,VIN-код НОМЕР_4 , котрий перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 . В ході сварки у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно - небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх правові наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що у потерпілого з собою знаходиться пістолет типу «ПМ» НОМЕР_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в ході сварки заволодів пістолетом типу «ПМ» НОМЕР_5 , 1984 року випуску, після чого, впевнившись, що прапорець запобіжника зброї знаходиться в положенні «вогонь», дослав патрон до патронника, прививши таким чином зброю у бойову готовність, та, розуміючи, що застосування типу «ПМ» НОМЕР_5 може мати смертельні наслідки, направив його у бік військовослужбовця НОМЕР_2 окремої механізованої бригади ОСОБА_7 та відкрив вогонь, здійснивши 1 постріл в бік потерпілого ОСОБА_7 , в область грудної клітини зліва. Від отриманих поранень ОСОБА_7 помер на місці.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 18.10.2022 № 12-17/442 Лзт/22 смерть ОСОБА_7 настала від отриманого вогнепального сліпого кульового поранення грудної клітини зліва з переломами ребер та розривом аорти. За ступенем тяжкості, дана травма, має ознаки ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя ( п.п. 2.1.3 б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкодженню Наказу № 6 від 17.01.1995 р. МОЗ України».
Прокурор зазначає, що 29.07.2022 о 18.00 год. ОСОБА_6 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 30.07.2022 останньому повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення умисного вбивства військовослужбовця ОСОБА_7 не визнав, розповів щодо обставин загибелі ОСОБА_7 . Брати участь в проведенні слідчого експерименту щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 відмовився.
01.08.2022 слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.09.2022 включно.
Постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_11 від 26.09.2022 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 29.10.2022.
28.09.2022 слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.10.2022.
Постановою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_12 від 06.10.2022 здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчим СУ ГУНП в Харківській області.
25.10.2022 ухвалою слідчого Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 29.12.2022 включно.
25.10.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова продовжено підозрюваному ОСОБА_13 , строк тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до п`яти місяців, тобто до 23.12.2022 включно, без визначення застави.
20.12.2022 ухвалою слідчого Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 29.01.2023 (включно).
20.12.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова продовжено підозрюваному ОСОБА_13 , строк тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до 6 (шести) місяців, тобто до 29.01.2023 (включно), без визначення застави.
24.01.2023 прокурор у кримінальному провадженні визнав зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та в порядку ст. 290 КПК Украйни доручив старшому слідчому відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 повідомити підозрюваного ОСОБА_6 його захисникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та потерпілого ОСОБА_15 , про завершення досудового розслідування, а також надати доступ до матеріалів досудового розслідування.
24.01.2023 старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 повідомлено підозрюваного ОСОБА_6 його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та потерпілого ОСОБА_15 , про завершення досудового розслідування, а також надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Як зазначає прокурор, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, найтяжче з якої відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваного.
Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Прокурор вказує, що така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років та обізнаний про можливість застосування до нього покарання за ч. 1 ст. 115 КК України. Водночас, будучи військовослужбовцем ЗСУ, останнім часом ніс службу на території Барвінківської МТГ Ізюмського району Харківської області, яка фактично є лінією розмежування з окупованою територією військовослужбовцями РФ. Тож є підстави вважати, що останній з метою уникнення покарання може перейти на територію, яка не є підконтрольною Збройним силам України. Крім цього, ОСОБА_6 є командиром взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , а свідки у кримінальному провадженні є його підлеглими. Враховуючи, що вищевказані свідки на даний час не допитані в порядку ст. 225 КПК України, ОСОБА_6 може здійснювати тиск чи іншим чином впливати на них. Враховуючи посадові обов`язки ОСОБА_6 як командира взводу матеріального забезпечення, зброя, котра знаходиться у підозрюваного може сприйматися свідками як ризик для їх життя. Також ОСОБА_6 , перебуваючи на вищезазначеній посаді, має доступ до відомчих документів взводу, в тому числі до документів з приводу закріплення зброї, які матимуть важливе значення для досудового розслідування, тому є ризики їх знищення чи приховування підозрюваним, що може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, котрі мають значення для досудового розслідування. Враховуючи про обізнаність ОСОБА_6 , покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, є підстави вважати, що ОСОБА_6 , з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, самовільно покине військову частину або місце служби, тобто вчинить злочин, передбачений ст.407 КК України.
З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, які йому інкримінуються, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_6 усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснювати вплив на свідків, експертів по вказаному кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
Зазначені ризики зберігаються в повному обсязі на момент подання даного клопотання, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.
При цьому наявні обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, необхідні для продовження строку тримання під вартою, а саме:
1. Зазначені раніше ризики не зменшилися. Наведене зумовлено тим, що досудове розслідування перебуває на завершальному етапі, докази зібрані стороною обвинувачення достатні для виконання вимог ст. 283 КПК України.
2. Обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою полягають в тому, що об`єктивно неможливим було провести весь комплекс процесуальних дій, в першу чергу слідчих (розшукових) дій, необхідних для належного закінчення досудового розслідування. Це, зокрема, зумовлено надмірним навантаженням на слідчого та процесуального керівника, значним розміром матеріалів кримінального провадження, умовами здійснення кримінального провадження дія карантинних обмежень та зумовлених цим обмежень в нормальному функціонуванні органів державної влади, підприємств, установ та організацій. Водночас, проведення вищевказаних слідчих дій сповільнюється та унеможливлюється, через проведення обстрілів Харківської області, військовими формуваннями ЗС РФ.
Таким чином, процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу: виконати вимоги, передбачені ст. 290, 283 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, прокурор вказує, що для виконанням завдань кримінального провадження буде достатньо продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, але не більше, ніж до початку підготовчого судового засідання.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення.
Захисник підозрюваного заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри та незгоду з правовою кваліфікацією кримінального правопорушенні, у вчиненні якого їх підзахисному повідомлено про підозру; недоведеність продовження існування ризиків, зазначених у клопотанні, просили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників, просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов"язаний з позбавленням волі.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.07.2022, підозрюваний ОСОБА_6 фактично був затриманий 29.07.2022 о 18:00 год., в порядку ст. 208 КПК України.
30.07.2022 о 16:00 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
01.08.2022 слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.09.2022 включно.
Постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_11 від 26.09.2022 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 29.10.2022.
28.09.2022 слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.10.2022.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2022 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23.12.2022, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2022 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.01.2023, без визначення розміру застави.
24.01.2023 прокурор у кримінальному провадженні визнав зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та в порядку ст. 290 КПК Украйни доручив старшому слідчому відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 повідомити підозрюваного ОСОБА_6 його захисникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та потерпілого ОСОБА_15 , про завершення досудового розслідування, а також надати доступ до матеріалів досудового розслідування.
24.01.2023 старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 повідомлено підозрюваного ОСОБА_6 його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та потерпілого ОСОБА_15 , про завершення досудового розслідування, а також надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.
Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 01.08.2022 та під час продовження строку дії запобіжного заходу 28.09.2022, 25.10.2022, 20.12.2022, що не заперечується стороною захисту.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст. 290 КПК України, зокрема повідомлено підозрюваного ОСОБА_6 його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та потерпілого ОСОБА_15 , про завершення досудового розслідування, а також надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами сторони обвинувачення.
Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція частини 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджуються тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді командира взводу матеріального забезпечення і механізованого батальйону, має доступ до відомчих документів взводу, в тому числі до документів з приводу закріплення зброї, які матимуть важливе значення для досудового розслідування, тому є ризики їх знищення чи приховування підозрюваним, що може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, котрі мають значення для досудового розслідування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.
Разом з тим, прокурором в судовому засіданні не доведено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, є військовослужбовцем, раніше не судимий.
Зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Положенням ч. 3 ст. 197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.
Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Зазначені ризики зберігаються в повному обсязі на момент подання даного клопотання, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.
При цьому наявні обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, необхідні для продовження строку тримання під вартою, а саме: зазначені раніше ризики не зменшилися.
Слідчий суддя вважає, що на даний час для виконанням завдань кримінального провадження буде достатньо продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, але не більше, ніж до початку підготовчого судового засідання.
При цьому застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.
З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваногоі виконання ним процесуальних рішень у справі.
З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому вважає доцільним продовжити для нього дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спличинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 176 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання прокурора, - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення застави, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання, тобто не більш ніж до 25 березня 2023 року.
Зобов`язати прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.
Встановити строк дії ухвали до 25 березня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1