Провадження №1-кс/522/1918/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 березня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на MacBook, марки «Аррle», модель: А2338, S: FVFFC5DEQ05D та мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max», в заблокованому стані, виявлені та вилучені 08.12.2022 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів клопотання прокурор посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001347 від 28.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2022 до ЧЧ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт УПК в Одеській області ДКП НПУ, щодо виявлення «ботоферм», які використовуються як телекомунікаційна платформа для створення та просування фейкових акаунтів та спільнот для проведення протиправних операцій і мережі інтернет.

Так, в ході досудового розслідування та в результаті проведення оперативних заходів, було встановлено, що вищевказане телекомунікаційне обладнання встановлене за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з чим було проведено заходи направлені на встановлення особи, що проживає за вищевказаною адресою, та причетна до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

В подальшому, було встановлено, що за вищевказаною адресою, а саме АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , використовує номер мобільного телефону « НОМЕР_2 »,. який користується телекомунікаційною платформою для створення та просування фейкових акаунтів та спільнот з подальшим проведенням протиправних операцій в мережі-Інтернет, за допомогою облікових записів в соціальних мережах та інших додатків для обміну повідомленнями. В свою чергу, ОСОБА_7 , створює «ботоферми» з метою отримання доступ до вже існуючих облікових записів користувачів, після чого змінює дані для авторизації та використовує аккаунт на власний розсуд.

Таким чином, 08.12.2022 р. в період часу з 07 год 50 хв. по 09 год 26 хв., було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено: MacBook, марки «Аррle», модель: А2338, S: FVFFC5DEQ05D; мобільний телефон марки «realme», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Tecno», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max», в заблокованому стані - поміщено до спеціального пакету № PSP 8103855; жорсткий диск, S: WCC6Y2CLTULC, модель WD10EZEX; жорсткий диск марки «МР510», S: CSSD-F480GBMP510 - поміщено до спеціального пакету № PSP 2188051; сім-карти мобільного оператора «Yezz», ВФ «Україна» - у кількості 19 шт.; сім-карти закордонного оператора «3» - у кількості 363 шт.- поміщено до сейф пакету № PSP 2188051.

Вказані вилучені предмети оглянуто, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

12.12.2022 було подане клопотання про накладення арешту на вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

26.12.2022 слідчим суддею Приморського районного суду було винесено ухвалу про накладення арешту на майно вилучене 08.12.2022, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 .

Після огляду 20.01.2023 мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max», та MacBook, марки «Аррle», модель: А2338, S: НОМЕР_7 направлено на комп`ютерно-технічну експертизу до Одеського НДІСЕ Міністерства Юстиції України та на даний час проводиться експертиза.

Крім того, 09.03.2023 Одеським апеляційним судом було винесено ухвалу, якою скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2022 про накладення арешту та постановлено нову ухвалу, якою повернуто клопотання процесуальному керівнику для усунення недоліків, протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали. Повний текст було отримано 21.03.2023.

Тому прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.

Представники власника майна в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необгрунтованість. Крім того, адвокатом подано письмові заперечення на клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заперечення адвоката, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч.1 ст.318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 09.03.2023, клопотання слідчого було повернуто процесуальному керівнику для усунення недоліків з наступних підстав. Так, в доданих до клопотання матеріалах слідчим не долучено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом по справі, а лише зазначено про це в тексті клопотання. Крім того, слідчим було порушено строк подачі клопотання до суду, визначений КПК України та не порушено питання про поновлення процесуального строку.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до слідчого судді у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

У своєму клопотанні про арешт майна прокурором не наведено жодних доказів на підтвердження наявності істотних обставин або перешкод, які б завадили йому звернутись до слідчого судді з зазначеним клопотанням у встановлений кримінально-процесуальним законом строк. Тоді як при ухвалені рішення Одеським апеляційним судом дана обставина була однією з причин для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

У висновку Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 02.03.2018, зазначено про те, що процесуальний строк може бути поновлено за умови його пропуску з поважних причин, а поняття поважності причин пропуску строків є оціночним і його вирішення покладається на розсуд суду.

Крім того, у своєму клопотанні прокурор зазначає, що 20.01.2023 мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Мах», та MacBook, марки «Apple», модель: А2338, S: НОМЕР_7 направлено на комп`ютерно-технічну експертизу до Одеського НДІСЕ Міністерства Юстиції України та на даний час проводиться експертиза.

Тобто, на думку слідчого судді, орган досудового розслідування мав достатній час для проведення необхідних досліджень та отримання необхідних даних для встановлення чи спростування інформації щодо причетності власника вилученого майна до кримінального правопорушення, яке розслідується вже 4 місяці. На даний час в рамках кримінального провадження №0001347 жодній особі не повідомлено про підозру. Постанова слідчого про визначання вилученого майна речовими доказами носить формальний характер, не містить належного мотивування та не відповідає вимогам ст. 110 КПКУ, а тому не приймається до уваги слідчим суддею.

Під час судового розгляду прокурор, обмежившись загальними формулюваннями, не довів наявність правових підстав, передбачених ст. 170 КПКУ, для арешту тимчасово вилученого майна.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» констатовано, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Тому у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

29.03.2023