Справа №705/1734/23
1-кс/705/405/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2023 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000023 від 13.03.2023про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має другу групу інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 13.03.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у невстановлений слідством час вступили між собою у попередню змову з метою вчинення стосовно ОСОБА_11 вимагання під приводом заборгованості сина останнього ОСОБА_12 .

Реалізовуючи вищевказану змову, діючи спільно та умисно, з корисливими мотивом та метою, спрямованими на незаконне збагачення за рахунок чужої власності, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вдалися до реалізації свого злочинного плану, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 жодної заборгованості перед ними не має.

Так, приблизно з квітня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 систематично приїздили до місця проживання ОСОБА_11 ( АДРЕСА_3 ) та в ході розмов неодноразово висловлювали йому вимогу передати їм грошові кошти в сумі близько 50 тис. Євро або доларів США або ж спонукати свого сина ОСОБА_12 до такої передачі, супроводжуючи свою вимогу погрозою обмежити права ОСОБА_11 та його дружини ОСОБА_13 . Окрім вказаних вимог, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 неодноразово вдавались до пошкодження наявного в розпорядженні ОСОБА_11 автомобіля, блокування цього автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_11 обмежено у свободі пересування та права використання майна, стверджуючи в ході розмов, що такі обмеження прав потерпілого та його родичів та випадки пошкодження їх майна не припиняться без передачі їм усієї суми грошових коштів, яка вимагалась. Зазначені погрози сприйнято потерпілим як реальні.

В подальшому 30.03.2023 близько 12.07 год., знаходячись в м. Умань по вул. Небесної Сотні, 15, на тротуарі біля піццерії «Челентано» ОСОБА_4 та ОСОБА_10 отримали з рук в руки частину грошових коштів, що вимагались, в сумі 102 500 грн. (імітаційні кошти) та 2 000 грн. (справжні кошти), від ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, після чого були затримані працівниками поліції.

30.03.2023 року о 12 год. 07 хв. в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

31.03.2023 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а саме вимога передачі чужого майна та вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою обмеження прав потерпілого чи його близьких родичів, пошкодження їхнього майна (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 згідно ст. 63 Конституції України від дачі показів відмовився.

Також в клопотанні зазначається, що причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

В якості підстав застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, характер злочину свідчить про нестійке прийняття підозрюваним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, а тому перебуваючи на волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, впливати на подальший хід досудового розслідування та збір доказів на свою користь, тому обрання відносно нього будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

У клопотанні слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з можливістю внесення застави. Також просить у разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням визначеної суми застави покласти на підозрюваного певні процесуальні обов`язки.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, враховуючи його особу та характер правопорушення, наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що за вчинене діяння йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів на його користь; також може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не прибуття за викликами слідчого та прокурора, чим затягувати проведення розслідування, у зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою з застосуванням застави у розмірі ста прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання оскільки, на його думку, підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, є необґрунтованою достатніми доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження. Вважає, що заявлені в клопотанні ризики прокурором не доведені, оскільки нічим не підтверджено, що підозрюваний має намір переховуватися, так як ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є інвалідом 2-ї групи та на утриманні має двох малолітніх дітей. Також вважає, що відсутні відомості, які б вказували на те, що його підзахисний має намір незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати іншим чином досудовому розслідуванню. У зв`язку з цим вважає, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та підтримав думку свого захисника. Зазначив, що не визнає вказані в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також свою вину в його вчиненні, оскільки не мав наміру незаконного збагачення. Просив врахувати, що має постійне місце проживання, утриманців та є є інвалідом, а тому не має наміру ухилятись від органів поліції та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000023 від 13.03.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

30.03.2023 року о 12 год. 07 хв. за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_4 .

31.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідністю застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 вручено своєчасно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п.«С» ч.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

У відповідності з приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В наданому на розгляд слідчого судді клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дає підстави вважати, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

Обставинами та доказами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України є: показання потерпілого ОСОБА_11 від 13.03.2023; показання свідка ОСОБА_13 від 13.03.2023; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , від 30.03.2023; протокол затримання ОСОБА_4 від 30.03.2023; протокол затримання ОСОБА_10 від 30.03.2023; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , від 30.03.2023; протоколами огляду предметів від 31.03.2023.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна і який вчинений у період воєнного стану, введеного в Україні, що вказує на стійке неприйняття підозрюваним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує його як особу, що становить підвищену суспільну небезпеку. Крім того, ОСОБА_4 не працевлаштований, є інвалідом 2-ї групи та має можливість виїзду з України в умовах воєнного стану. Вказані обставини в сукупності свідчать про наявність ризику переховувався від органів досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 10 років може бути розцінена підозрюваним більш небезпечним ніж переховування та втеча.

Слідчий суддя бере до уваги правову позицію, висловлену Європейським судом з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, згідно з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Тому, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, слідчий суддя, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , що пов`язаний з безпосереднім незаконним впливом на потерпілого та його родичів, вважає доведеним існування ризику того, що ОСОБА_4 для уникнення покарання з великою ймовірністю може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів на свою користь, що порушить подальший хід досудового розслідування, тому обрання відносно нього будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Також слідчий суддя враховує, що відповідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та який станом на час розгляду клопотання продовжено до 20 травня 2023 року.

Згідно роз`яснень, наданих Верховним судом у п.8 листа від 03.03.2022 р. №1/0/2-22 Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, як відповідний ризик суди мають також ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Слідчий суддя не бере до уваги посилання підозрюваного та його захисника щодо необґрунтованості підозри та недоведеності зазначених у клопотанні ризиків, як підстав для відмови з застосуванні запобіжного заходу у виді триманням під вартою, оскільки під час розгляду клопотання прокурором доведені у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу з урахуванням тих обставин, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу. Також доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо можливості обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя вважає недоведеною та необґрунтованою необхідність застосування відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки обвинуваченим та його захисником не надано переконливих доказів того, що інший запобіжний захід зможе запобігти наявним та доведеним ризикам.

Разом з цим наявність у підозрюваного постійного місця проживання, малолітніх утриманців, інвалідності та відсутність судимостей, на думку слідчого судді не зменшує суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , та не виключають наявних ризиків, а тому не можуть бути підставою для обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Отже, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважає, що встановлені обставини у своїй сукупності виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлюється станом на 01 січня поточного року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його майновий стан, а також наявні ризики, визначення підозрюваному розміру застави, передбаченого при вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідатиме меті застосування запобіжного заходу, а тому слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 розмір застави 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268400 грн., оскільки такий розмір може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для підозрюваного.

Також, у разі звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 182, 183, 193-197, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000023 від 13.03.2023про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який рахувати з моменту його затримання, а саме з 30.03.2023 року до 28.05.2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТЕРИТОРІАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26261092, МФО 820172, р/р UA0003652 в ДКСУ у м. Київ.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти в зв`язку з внесенням застави, покласти на нього на строк 2 місяці наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися з м. Умані без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити, якщо підозрюваний не виконає покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1