Справа № 314/3336/22
Провадження № 1-кс/314/1076/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управлінняполіції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000684, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Торецьк, Донецька область, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1) 17.02.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 390, ч. 1 ст. 71 КК до покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі. 17.03.2022 звільнений від відбування покарання з ДУ «Кам`янська ВК (№ 101)» по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

з наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 18.12.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 грудня 2022 року, о 19:00 годині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ від 24.02.2022, який неодноразово був продовжений Указом Президента України (Закон від 16.11.2022 № 2738-ІХ набрав чинності 18 листопада 2022 року військовий стан продовжено до 19 лютого 2023 року) з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, власниця побачила ОСОБА_3 та наказала останньому покинути території двору, однак переконавшись в тому, що ОСОБА_3 не має наміру покидати територію домоволодіння, попередивши що викличе поліцію, вийшла з двору та попрямувала до своєї сестри ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, наздогнав ОСОБА_8 поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , після чого, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 ОСОБА_3 знаходячись позаду потерпілої, обхопивши правою рукою останню за шию, наніс приблизно п`ять ударів кулаком лівої руки по обличчю потерпілої, після чого остання впала на землю. Дочекавшись коли ОСОБА_8 підвелася на ноги, знаходячись навпроти потерпілої, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, умисно, стоячи обличчям до потерпілої, наніс останній ще до десяти ударів кулаками обох рук по обличчю, після чого, умисно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів з правої кишені куртки ОСОБА_8 мобільним телефоном «Samsung Galaxy A51», в корпусі червоного кольору, після чого втік з місця події, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим ОСОБА_3 своїми діями умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито заволодів майном ОСОБА_8 на загальну суму 3000 гривень, в результаті чого завдав останній майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану».

18.12.2022, о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 був доставлений до відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, де о 01 годині 30хвилин був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України.

18.12.2022, ОСОБА_3 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню№0000684 від 18.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ від 24.02.2022, скоїв умисний тяжкий злочин, за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, а також на наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 18.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_3 інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення проти власності особи, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування. Викладене свідчить про те, що під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, підозрюваний ОСОБА_3 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі. Також необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, може вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілу, які являються мешканцями сусідніх сіл, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання щодо обставин злочину, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, варто враховувати й те, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь-яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 офіційно ніде не працевлаштований, на життя заробляє шляхом вчинення грабежів, при цьому, раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, тим самим, вчинив дане кримінальне правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зазначених у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених ризиків, що унеможливлює застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено .

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 18.12.2022, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 до 15.02.2022 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 18.12.2022.

Встановити строк дії даної ухвали до 15.02.2023 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя

ОСОБА_10