КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 січня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград Кіровоградської області, громадянин України, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 206-2 КК України,

за участю: прокурора захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність підозрюваного та ймовірність його перебування за межами території України, у зв`язку з чим він був оголошений в розшук, та прийшов до висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відмовити.

Вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

На переконання захисника, ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, оскільки підозра останньому фактично не вручена, він не є особою, що оголошена у міжнародний розшук, тому що цьому немає фактичного підтвердження.

Зазначає, що суду для дослідження надано копію повідомлення особи про підозру та виклик до слідчого, у якому зазначено, що дружина ОСОБА_6 у присутності понятих відмовилась від отримання зазначених процесуальних документів. Проте, на думку захисника, відсутні будь-які відомості, що підтверджують даний факт, не зазначено місце вручення вказаного повідомлення про підозру, відсутні докази щодо направлення його поштою або до житлово-експлуатаційної організації, не з`ясовано обставини мешкання ОСОБА_6 за даною адресою, а також підтримання стосунків з дружиною.

Стверджує, що ОСОБА_6 не є особою, яка оголошена у міжнародний розшук, а тому відповідно до ст. 193 КПК України відносно нього не може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, вказує, що в матеріалах, поданих до суду, є постанова слідчого ДБР про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, яка фактично не виконується, оскільки відсутні відомості про її направлення до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні, а клопотання захисника про витребування цих відомостей судом безпідставно відхилено.

Зазначає, що порушено фундаментальне право на захист ОСОБА_6 , який належним чином не повідомлений про час та місце розгляду справи, жодного разу не викликався до суду для участі у судовому розгляді, а участь останнього, на переконання захисника, є обов`язковою. Крім цього, вважає, що ОСОБА_6 необхідно було призначити захисника за призначення, а судом призначено захисника на проведення окремої процесуальної дії (розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу).

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 19 квітня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000300, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, прередбаченого, ч. 3 ст. 206-2 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 206-2 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 358 КК України.

14 вересня 2022 року ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у пособництві в протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі частками їх засновників, учасників, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, як особа, яка сприяла вчиненню кримінального правопорушення (злочину), та у пособництві в протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі частками їх засновників, учасників, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, службовою особою з використанням службового становища, що заподіяло велику шкоду, як особа, яка сприяла вчиненню кримінального правопорушення (злочину), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Повідомлення про підозру вручили дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_21 в порядку ст. 135 КПК України, яке остання відмовилася отримати у присутності понятих. Відповідно до відомостей з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають Державний кордон України, ОСОБА_6 05 вересня 2022 року виїхав за межі України та в подальшому не повернувся.

14 жовтня 2022 року постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 . ОСОБА_22 оголошено в регіональний, державний, міждержавний та міжнародний розшук.

24 жовтня 2022 року старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_6 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання про обрання запобіжного заходу і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам захисника, правильно встановив, що наведені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які викладені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи при цьому те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 згаданого кримінального правопорушення.

Тобто, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, та порядку її вручення, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання захисника на порушення встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку повідомлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, тобто заявлені у клопотанні слідчого і встановлені слідчим суддею ризики є реальними.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук, про що виноситься окрема постанова.

Отже, чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа оголошена в розшук, однак регламентує, що про оголошення розшуку має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова, що у даному випадку зробив слідчий 14 жовтня 2022 року (т. 1 а.п. 109).

З огляду на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку, слідчий суддя з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України обрав відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід, за переконанням колегії суддів, є необхідним у даному випадку для виконання завдань кримінального провадження.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильність висновків слідчого судді та не є безумовними підставами для його скасування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/23837/22-к Справа №11-сс/824/423/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_25 Доповідач: ОСОБА_1