ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/913/22 Номер провадження 11-кп/814/1777/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000629 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 березня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання захисника та повернуто обвинувальний акт №0000629 від 01.10.2021 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самегрело-Земо-Сванеті, Грузія, громадянина Грузії, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

прокурору Полтавської обласної прокуратури для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000629 від 01.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КК України, порушено вимоги ч. 4 ст. 29 КПК України, а саме договір на переклад матеріалів досудового розслідування укладений поза межами строку досудового розслідування.

У своїй апеляційні скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 до Комсомольського міського суду Полтавської області для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд на стадії підготовчого судового засідання вдався до оцінки доказів сторони обвинувачення, чим вийшов за межі судового розгляду. Зазначає, що місцевим судом в ухвалі не правильно зазначені статті КК за якими обвинувачується ОСОБА_8 та прізвища учасників судового провадження.

Крім того, до початку апеляційного розгляду прокурор подав клопотання у якому просить обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до завершення апеляційного розгляду.

Свої вимоги обгрунтовує наявністю обгрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України та тяжкістю покарання що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих правопорушень.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримку поданого клопотання та апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого та його захисників проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд повинен чітко навести підстави з яких він вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та викласти ці мотиви таким чином, щоб можливо було зрозуміти, які саме недоліки допущено прокурором, та що їх виправлення надасть суду можливість призначити справу до розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції мотивуючи прийняте рішення посилався на недотримання слідчим та прокурором вимог ч. 4 ст. 29 КПК України в частині забезпечення перекладу процесуальних документів кримінального провадження. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до аналізу забезпечення реалізації права підозрюваного на переклад у кримінальному провадженні. Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт та реєстр було направлено із його перекладом на грузинську мову з метою розуміння ОСОБА_8 змісту обвинувачення.

З огляду на вищевикладені обставини, висновок суду першої інстанції суперечить матеріалам провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає положенню ст. 291 КПК України і підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши клопотання прокурора, можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону, тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та дійшов висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Крім того, ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора зодовольнити.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Клопотання прокурора зодовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого засідання у суді першої інстанції, але не більше 60 днів, тобто 03 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4