ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4719/23
провадження № 1-кс/753/1035/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мироцьке Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, раніше не судимого, працює директором Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000278 від 18.01.2023 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, в межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування, зазначає слідчий у клопотанні, встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України розробив та впровадив протиправний механізм, направлений на одержання неправомірної вигоди. Так відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ETC; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ETC; розміщення в ETC оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право k оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, " укладення та публікація в ETC договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших і .чтиві в) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

Також згідно з ст. 4 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» кошти, що отримані від оренди об`єктів майнового комплексу національних галузевих академій наук, у повному обсязі спрямовуються на виконання статутних завдань національних галузевих академій наук та організацій, що віднесені до відання національних галузевих академій наук.

Крім того відповідно до ст. 62 Постанови кабінету міністрів від )3.06.2020 №483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна» електронний аукціон є процедурою визначення переможця електронного аукціону, в ході якої учасники мають можливість поетапного збільшення своїх цінових пропозицій протягом трьох раундів, що проводяться за однаковими правилами, визначеними цим Порядком. Оголосити електронний аукціон має право виключно орендодавець шляхом оприлюднення відповідного оголошення з електронній торговій системі.

Також згідно з ст. 80 Постанови кабінету міністрів від 03.06.2020 №483 (Деякі питання оренди державного та комунального майна» до укладення договору оренди або в день підписання такого договору переможець електронного аукціону зобов`язаний сплатити на рахунок, зазначений ^ орендодавцем, авансовий внесок у розмірах та порядку, що передбачені проектом договору оренди майна, опублікованим в оголошенні про передачу майна в оренду, а в разі проведення електронного аукціону на продовження договору оренди - також вартість невід`ємних поліпшень (у разі їх здійснення чинним орендарем згідно з пунктом 158 цього Порядку) у сумі, зазначеній в оголошенні про продовження договору оренди.

Так 15.03.2023 року, у невстановлений досудовим час ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні адміністративної будівлі Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України, що за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського, 34-Б, висунув ОСОБА_8 незаконну вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн. за оренду складського приміщення, що перебуває в користуванні Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України та яке знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського, 34-Б.

При цьому ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_8 що у разі надання йому, указаної неправомірної вигоди, можна уникнути процедури укладання договору оренди, а також що за оренду він зробить знижку.

У подальшому, 21.03.2023 року близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_8 , згідно з попередньою домовленістю з директором Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України ОСОБА_10 , прибув до кабінету останнього, що знаходиться в адміністративній будівлі на другому поверсі, що за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського, 34-Б, та під час особистої зустрічі ОСОБА_10 підтвердив свої незаконні вимоги щодо необхідності передачі йому грошових коштів у розмірі 15 000 грн. за орендну плату складського приміщення що за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому підтвердив, що грошові кошти в сумі 15 000 грн. необхідно передати йому особисто готівкою. Після чого ОСОБА_8 передав грошові кошти у сумі 15 000 гривень номіналом по 500 гривень ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_10 являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками та адміністративно-господарськими функціями, перебуваючи на посаді директора Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України на підставі наказу №72 від 03.12.2013, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення та не рахуючись з покладеними на нього обов`язками, не звертаючи увагу на службові інтереси, 21.03.2023 року близько 10 год 20 хв, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 15 000 грн. шляхом передачі грошових коштів готівкою під час особистої зустрічі, чим вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 368 КК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, при вирішенні питання щодо розміру застави, орган досудового розслідування вважає, що вона має складати 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді застави, зазначаючи, зокрема, що слідчим та прокурором не доведено існування зазначених ними ризиків, а обставини, викладені у підозрі, викликають сумнів у правильності кваліфікації. З огляду на зазначене, сторона захисту вважала, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши додані до матеріалів клопотання копії матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також долучені у судовому засіданні документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено слідчим суддею, СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000278 від 18.01.2023 року, в межах якого 22.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Орган досудового розслідування просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, підтверджуються долученими до матеріалів клопотання документами, зокрема, протоколами здійснення негласних слідчих дій, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , протоколами огляду на обшуку.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що зазначені у клопотанні обставини підозри? пред`явленої ОСОБА_4 мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу у вигляді застави, вирішуючи питання про визначення її розміру та існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує ризики, зазначені у клопотанні слідчого, а саме: ризик того, що підозрювана може переховуватися від слідчого, суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність яких, на переконання слідчого судді, знайшли своє підтвердження при розгляді даного клопотання.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, зокрема й той факт, що ОСОБА_4 раніше не судимий, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Слідчим суддею, як зазначено вище, встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, який відповідно до змісту ст. 12 КК України віднесено до нетяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги закону щодо помірності розміру застави, вважає доцільним визначити останньому заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на переконання слідчого судді саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та є помірним з урахуванням місячного доходу ОСОБА_4 для нього.

Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого та прокурора.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 53 680 (п`ятдесяти трьох тисяч шестисот вісімдесяти) гривень.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, роботи, мобільного номеру телефону.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 23.05.2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору та суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному та попередити заставодавця, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали, в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків, покласти на уповноваженого у кримінальному провадженні № 0000278 від 18.01.2023 року слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1