печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2,

при секретарі ОСОБА_3,

за участю володільця майна - ОСОБА_1 ,

представника володільця майна - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000556 від 15.06.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 757/27094/22-к, а саме:

- транспортний засіб VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключі від транспортного засобу VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що усі матеріали кримінального провадження, які були додані до клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_1 , жодним чином не свідчать про те, що майно ОСОБА_1 , на яке накладено арешт, має ознаки речових доказів, встановлені ст.98 КПК України, тим більше за ч.1 ст.190 КК України. Зняття арешту з транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля, не перешкодить подальшому розгляду кримінального провадження. ОСОБА_1 є добросовісним набувачем транспортного засобу VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Арештоване майно у даному кримінальному провадженні не підлягає ані конфіскації, ані спеціальній конфіскації.

Жодних слідчих (розшукових) дій з транспортним засобом ОСОБА_1 Печерське управління поліції ГУНП у місті Києві уже майже 2 місяці не проводить (і не буде, оскільки доказового значення у даному кримінальному провадженні арештоване майно не несе), що об`єктивно свідчить про те, що накладення арешту не було необхідним заходом.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ч. 10 ст. 170 КПК України. Сторона обвинувачення не надала доказів, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

З огляду на викладене, є підстави вважати, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року є передчасною, а відтак подальший арешт майна є безпідставним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні власник майна та її представник підтримали клопотання про скасування арешту майна, просили його задовольнити в повному обсязі з підстав у ньому зазначених.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих причин. Тому, слідчий суддя, з урахуванням ч. 2 ст. 172 КПК України, розглянув вказане клопотання у його відсутність.

Заслухавши доводи сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу дізнання Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000556 від 15.06.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно акту огляду та затримання транспортного засобу 19.09.2022 року, складеного дізнавачем відділу дізнання Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5,у власника ОСОБА_1 вилучено автомобіль VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключі від транспортного засобу VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.10.2022 року у справі № 757/27094/22-к накладено арешт на транспортний засіб VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключі від транспортного засобу VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування та є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.

Разом з тим, жодного доказу, що майно товариства відповідає критеріям речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України, слідчому судді не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Разом з тим, при розгляді клопотання про скасування арешту майна, слідчому судді не надано доказів в обґрунтування визнання дієвості мети накладення арешту, а також доказів, які підтверджують необхідність в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Досудове розслідування в рамках кримінального провадження здійснюється за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто за фактом шахрайства, а не за ст. 289 КК України щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, що мало б бути підставою для визнання транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні.

Повідомлення про підозру у кримінальному провадженні володільцю транспортного засобу не пред`явлено, цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено, як і не встановлено розміру збитків у вигляді тяжких наслідків, які ніби то заподіяні державі.

Крім того, автомобіль вилучений у його власника ОСОБА_1 . 19.09.2022 року дізнавачем ОСОБА_5, якого не внесено в групу дізнавачей, слідчих у кримінальному провадженні, а отже повноважень на вчинення дій, спрямованих на вилучення транспортного засобу він не мав.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, при розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту.

Крім того, як вбачається з ухвали про накладення арешту на майно, транспортний засіб, згідно акту огляду та затримання, вилучено 19.09.2022 року, разом з тим, клопотання про накладення арешту на майно було подане лише 4.10.2022 року, а виходячи з приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Прокурор не звертався до слідчого судді із заявою про поновлення строків для подання такого клопотання, а отже, арешт на транспортний засіб накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна, оскільки потреба у збереженні даного арешту відпала, арешт накладено необґрунтовано, а докази та додаткові підстави, що підтверджують необхідність та актуальність збереження арешту рухомого майна - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000556 від 15.06.2022 року, - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 757/27094/22-к, а саме:

- транспортний засіб VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключі від транспортного засобу VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Зобов`язати уповноважених службових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві повернути володільцю (власнику) - ОСОБА_1 (Паспорт НОМЕР_4 ), майно зазначене в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 05.10.2022 року, справа №757/27094/22-к, а саме: транспортний засіб VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключі від транспортного засобу VolksWagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2