Єдиний унікальний номер 205/8977/22
1-кп/205/1012/22
У Х В А Л А

26 грудня 2022 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов зазначений обвинувальний акт.

В судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту та заявив клопотання про доставку в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 , виклик свідків за реєстром матеріалів досудового розслідування.

Крім того, прокурор просив суд обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що для даного кримінального провадження існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Так, на думку прокурора, в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній матиме потенційну можливість ухилятися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а також вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки є раніше неодноразово судимою особою. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, отже у нього відсутні офіційні джерела заробітку, є неодруженим, що вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, що у своїй сукупності лише підтверджує актуальність і реальність ризиків для даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , не заперечував проти призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом. При цьому захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На переконання захисника, прокурор не навівдостатніх доказів наявності передбачених ст.177 КПК ризиків для даного кримінального провадження як на теперішній час, так і на майбутнє. При цьому захисник зазначив, що ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, де проживає разом зі своєю цивільною дружиною та її дітьми, що вказує на наявність у його підзахисного стійких соціальних зв`язків, а тому останній не має намірів ухилятися від суду та продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, в зв`язку з чим просив суд обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника щодо клопотання прокурора про призначення судового розгляду. Також він заперечував проти клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і підтримав клопотання свого захисника про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши додані до обвинувального акту матеріали, вважає, що вказане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження або його зупинення немає; підстав для повернення обвинувального акту також немає.

З урахуванням думки учасників підготовчого судового засідання суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та доставити в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_6 , викликати свідків за реєстром матеріалів досудового розслідування.

Поряд з цим, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 також підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі.

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, суд обґрунтовано вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який обвинувачений ОСОБА_6 матиме реальну можливість перешкодити судовому розгляду даного кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання за інкримінований тяжкий злочин, яке загрожує йому в разі визнання винним.

Поряд з цим залишається актуальним і потенційний ризик того, що ОСОБА_5 , в разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як є раніше неодноразово судимою особою, яка, до того ж, не має постійного і офіційного місця роботи, що вказує на відсутність у обвинуваченого джерела доходів і свідчить про потенційність зазначеного вище ризику для даного кримінального провадження.

При цьому суд також враховує характер та тяжкість покарання, яке може бути застосоване відносно обвинуваченого, що кореспондується з характером суспільного інтересу.

Також судом враховано і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинувачених почати переховуватися від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, що відповідає вимогам закону і є співмірним з тяжкістю і характером діяння, яке інкримінуються обвинуваченим. Більш м`який запобіжний захід для обвинуваченого, на глибоке переконання суду, не забезпечить належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Разом з цим, судом при прийнятті даного рішення враховано і практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення від 26.06.1991 року у справі «Летельє до Франції», в якому зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати у суспільства таку реакцію, що виправдовує попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, як це зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії».

А тому, на переконання суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст.110, 177, 183, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11:00 годин 04.01.2023 року в залі судового засідання №217 Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: вул. Коробова, буд.6, м. Дніпро, 49128.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювати одноособово суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

У судове засідання викликати: прокурора, захисника, свідків за реєстром матеріалів досудового розслідування, доставити конвоєм обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме до 23.02.2023 року включно.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , про обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом семі діб з моменту її оголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -