Справа № 581/195/23
Провадження № 1-кп/581/10/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2023 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с-щі Липова Долина Роменського району Сумської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , не одружений, із середньою освітою, проходить службу в Збройних силах України, учасник бойових дій,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

1. ОСОБА_4 11 жовтня 2017 року в ТСЦ 5944 РСЦ ГСЦ МВС в Сумській області отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 2017 року, виданого із дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», «С1», «С». Рішеннями Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 січня 2021 року, рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 червня 2022 року ОСОБА_4 засуджувався за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням штрафу та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Посвідчення водія було вилучено та зберігалося в ТСЦ № 5944 РСЦ ГСУ МВС.

У квітні 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, в мережі інтеренет вступив у змову із невстановленою особою та замовив виготовлення завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами із категоріями «В», «С1», «С», надіславши фотокопію свого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 2017 року, яке у нього було вилучено.

У подальшому ОСОБА_4 у відділенні Нової Пошти № 4 по вул. Соборній, 21 у м. Ромни Сумської області отримав поштовою посилкою від невстановленої особи завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме - водійське посвідчення серії НОМЕР_1 видане 11 жовтня 2017 року ТСЦ 5944 РСЦ ГСУ МВС на ім`я ОСОБА_4 , із терміном дії до 11 квітня 2047 року, яке не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу, за яке сплатив невідомій особі 5000 грн шляхом оплати у поштовому відділенні.

2. 9 лютого 2023 року о 14 год 13 хв ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції по вул. Роменська у с-щі Липова Долина Роменського району Сумської області у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. На вимогу працівника поліції надати для перевірки документи, що свідчать про наявність дозволу на право керування автотранспортом, ОСОБА_4 надав працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 11 жовтня 2017 року ТСЦ5944 на його ім`я, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ. Факт підробки підтверджено висновком судової технічної експертизи документів від 17 лютого 2023 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що дійсно у квітні 2022 року по інтеренету замовив виготовлення підробленого посвідчення водія, яке отримав через приблизно 12 днів на Новій Пошті у м. Ромни, сплативши за нього наложенним платежем 5000 грн. У лютому 2023 року у селищі ОСОБА_5 його зупинили працівники поліції, яким він для перевірки пред`явив підроблене посвідчення водія. Стосовно нього також було складено протокол за ст. 130 КУпАП. У вчиненому щиро розкаюється.

Вказані злочинні дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини провадження, а також зібрані у ньому докази, тому за відсутності заперечень інших учасників судового розгляду, з`ясувавши їх думку щодо розуміння змісту передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України процесуальної дії, та пересвідчившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши наслідки цих процесуальних дій, суд обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого. Також досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, а також дають змогу вирішити питання речових доказів та судових витрат.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття. При цьому суд не виходить за межі пред`явленого обвинувачення, у якому відсутні обставини, що обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних ним кримінальних проступків, дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, проходить військову службу в Збройних силах України, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та у виді штрафу за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. ст. 358 КК України, із застосуванням при визначенні остаточного покарання положень ч. 1 ст. 70 КК України - поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн,

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 грн.

Речові докази: DVD диск із відеозаписом з камери поліцейського; посвідчення водія НОМЕР_1 від 11 жовтня 2017 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , з ознаками підробки, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 лютого 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1510 грн 24 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1