24 квітня 2023 року Справа № 991/6077/22
Головуючий (суддя-доповідач) Провадження №11-сс/991/201/23
в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2
щодо ухвали від 24 квітня 2023 року
I. Зміст прийнятого рішення
2. Зазначене рішення в частині поновлення строку на апеляційного оскарження ґрунтується на висновку, що ОСОБА_3 пропустив строк для подачі апеляційної скарги з поважних причин, так як звернувся до суду в межах 5-денного строку на оскарження, оскільки: (1) в матеріалах кримінального провадження відсутні докази отримання ним копії ухвали від 05.12.2022; (2) 15.02.2023 він долучив вказану ухвалу про арешт майна в судовому засіданні апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно нього, але з цієї дати (15.02.2023) до 24.02.2023 перебував на амбулаторному лікуванні; (3) вперше апеляційну скаргу подав 27.02.2023, але ухвалою від 28.02.2023 йому відмовлено в поновленні строку через ненадання доказів поважності пропуску строку на оскарження, у зв`язку з чим 03.03.2023 повторно подав апеляційну скаргу.
II. Стисла позиція щодо ухваленого рішення
3. З ухвалою колегії суддів в частині задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційного оскарження не погоджуюся, адже зроблені у ній висновки за своїм змістом суперечать іншим висновкам цієї ж колегії, які були зроблені за наслідками апеляційного розгляду справи №991/6077/22 у провадженні 11-сс/991/187/23.
4. Вважаю, що в колегії суддів не було підстав розглядати та вирішувати по суті апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану з пропуском строку на апеляційне оскарження, так як апелянт на довів наявності поважних причин для поновлення строків на апеляційне оскарження.
III. Детальні міркування
5. Так, в ухвалі від 28.02.2023 (справа №991/6077/22, провадження 11-сс/991/187/23) колегія суддів, в тому числі за моєї участі як члена колегії, дійшла висновку, що «в судовому засіданні 15.02.2023, під час апеляційного перегляду ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_3 було долучено копію ухвали Вищого антикорупційного суду від 05.12.2022 про арешт майна його підзахисного. Тобто, як мінімум з 15.02.2023, захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були обізнані про наявність такої ухвали, мали її копію та мали змогу подати апеляційну скаргу на вказане рішення. Апеляційна скарга подана до суду 27.02.2023, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 строк для подачі апеляційної скарги пропустив, поважності причин його пропуску не навів, а тому клопотання про його поновлення не підлягає задоволенню» (т. 2 а. с. 116-117).
5.1. Із наведеного висновку вбачається, що у період, як мінімум із 15.02.2023 по 27.02.2023, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 05.12.2022 міг подати ОСОБА_3 чи його представник ОСОБА_4 , ураховуючи, що в ухвалі від 28.02.2023 колегія суддів вже зазначила, що «як мінімум з 15.02.2023, захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були обізнані про наявність такої ухвали, мали її копію та мали змогу подати апеляційну скаргу на вказане рішення» (т. 2 а. с. 116-117).
5.2. Тому, розглядаючи повторне клопотання ОСОБА_3 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 05.12.2022, на мою думку колегія суддів була пов`язана своєю попередньою позицією, висловленою у цій справі (див. ухвала від 28.02.2023), яка стосувалася змоги як самого ОСОБА_3 , так і його представника ОСОБА_4 подати на неї апеляційну скаргу.
6. Водночас в ухвалі від 24.04.2023 більшість колегії суддів навіть не проаналізувала чи були поважні причини, які завадили не ОСОБА_3 особисто, а через свого представника ОСОБА_4 подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 05.12.2022 в 5-денний строк, навіть якщо обраховувати його з наступного дня після 15.02.2023.
7. Так, на користь відсутності в ОСОБА_3 поважних причин для поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 06.12.2023 свідчать наступні факти:
(1) не повідомлення ним апеляційному суду точної дати, коли саме під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи у період між 05.12.2022 та 15.02.2023 він дізнався про наявність відповідної ухвали й ознайомився з її змістом, хоча 15.02.2023 у нього із представником/захисником була вона в наявності;
(2) перебування його 15.02.2023 попри хворобу у судовому засіданні з перегляду рішення щодо обрання йому запобіжного заходу, під час якого до справи й долучено було ухвалу про арешт майна від 06.12.2022;
(3) знаходження його в період з 15.02.2023 по 24.02.2023 на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні (т. 2 а. с. 126, 158), що 15.02.2023 не завадило разом зі своїм адвокатом брати участь в судовому засіданні апеляційного суду;
(4) представлення ОСОБА_3 в цій справі представником ОСОБА_4 , який був його захисником під час судового засідання 15.02.2023 в цьому ж провадженні (т. 2 а. с. 175-180) та щодо можливості оскарження рішення від 06.12.2022 яким зазначалося в ухвалі від 28.02.2023 (т. 2 а. с. 116-117);
(5) не віднесення хвороби, у зв`язку із якою ОСОБА_3 з 15.02.2023 по 24.02.2023 перебував на амбулаторному лікуванні, до тяжких і відсутності доказів неможливості залишення ним в цей період закладу охорони здоров`я (п. 5 ч. 1 ст. 138 Кримінального процесуального кодексу України).
8. Отже, вважаю, що відсутні поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження.
9. Й ураховуючи, що в ухвалі від 28.02.2023 колегія суддів вже зазначила, що як мінімум з 15.02.2023 адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були обізнані про наявність такої ухвали, мали її копію та могли подати апеляційну скаргу на вказане рішення, то зважаючи на представлення в цій справі інтересів ОСОБА_3 тим самим адвокатом при вирішенні його повторного клопотання колегія суддів мала б з`ясувати чи були і в зазначеного представника якісь поважні причини, які завадили йому упродовж п`яти днів з моменту ознайомлення, але не пізніше як в п`ятиденний строк із наступного дня після 15.02.2023, подати апеляційну скаргу на рішення про арешт майна від 06.12.2023.
10. Оскільки доказів поважності причин несвоєчасного подання апеляційної скарги в частині причин, які стосуються представника ОСОБА_4 , суду надано не було, то і строк ОСОБА_3 поновлено всупереч раніше висловленій цією ж колегією позиції, наведеній в ухвалі від 28.02.2023 у справі №991/6077/22.
11. Таким чином, більшістю колегії суддів по суті безпідставно змінила свій попередній висновок у цій справі щодо пропуску строку на апеляційне оскарження без поважних причин, не навівши жодних вагомих аргументів щодо такої зміни своєї позиції.
Суддя: ОСОБА_2