Справа №487/1564/22
Провадження №1-кс/487/2351/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000078 від 18.03.2022 року, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилково Кілійського р-ну Одеської обл., громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходив військову службу за контрактом на посаді начальника служби (оперативний черговий) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «лейтенант»,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 408, ч.4 ст. 410, ч.3 ст. 436-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20.10.2022 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
У клопотанні слідчий зазначив, що у проваджені Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000078 від 18.03.2022 року.
У зазначеному кримінальному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 408, ч.4 ст. 410, ч.3 ст. 436-2 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила про його задоволення.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив про його задоволення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
У судовому засіданні встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000078 від 18.03.2022 за ч.4 ст. 408, ч.4 ст. 410, ч.3 ст. 436-2 України.
Так, 26.06.2003 громадянина ОСОБА_6 , прийнято на військову службу за контрактом, того ж дня наказом командира військової частини НОМЕР_1 Південного ТРК ВВ МВС України від 26.06.2003 №135 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу 4 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому ОСОБА_6 проходив військову службу на різних посадах у тій же військовій частині.

01.06.2018 ОСОБА_6 уклав контракт про проходження військової служби на посадах офіцерського складу строком на 5 років.

Наказом Командувача Національної гвардії України від 01.06.2018 №70 о/с ОСОБА_6 призначено на посаду начальника служби (оперативного чергового) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 08.06.2022 № 121 ОСОБА_6 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків на посаді з 08.06.2018.

З 26.06.2003, тобто з моменту зарахування ОСОБА_6 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Про несення військової служби в період воєнного стану та порядок проходження військової служби ОСОБА_6 достеменно було відомо, і до самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 82-84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_6 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 16, 82-84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

24.02.2022 року, у зв`язку із широкомасштабним вторгненням на територію суверенної держави Україна підрозділів ЗС РФ та інших її військових формувань командуванням військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України оголошено сигнал «Бойова тривога».

24.02.2022 року, приблизно в 06 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 у зв`язку із оголошенням сигналу «Бойова тривога» прибув до приміщення чергової частини військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де, приблизно в 06 годин 30 хвилин, отримав від оперативного чергового чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_8 зброю, а саме пістолет «ПМ».

У подальшому 24.02.2022 року, приблизно в 12 годин 30 хвилин, знаходячись в кімнаті зберігання зброї 2 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , у зв`язку із оголошенням сигналу «Бойова тривога», отримав від помічника гранатометника 2 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_9 зброю, а саме автомат «АКС-74».

Того ж дня, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, приблизно о 21 годині 30 хвилин, основні сили особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за усним наказом командира вказаної військової частини були виведені із постійного місця дислокації за адресою: АДРЕСА_2 до тимчасового місця дислокації військової частини за адресою: АДРЕСА_3 , у тому числі і ОСОБА_6 .

Проте, 25.02.2022 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника служби (оперативним черговим) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, з метою ухилитися від військової служби назавжди в умовах воєнного стану, із зброєю, а саме пістолетом «ПМ» та автоматом «АКС-74», самовільно залишив розташування військової частин НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка тимчасово дислокувалася дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжує ухилятися від військової служби в умовах воєнного стану дотепер, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 для виконання покладених на нього завдань, як військовослужбовця Національної гвардії України, отримав інше військове майно, а саме бронежилет «Корсар МЗМК-1-6», вартістю 9450 грн., а також протикульний шолом «Каска 2М», вартістю 2270 грн., які в подальшому переніс до приміщення чергової частини військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, де став зберігати.

24.02.2022 року, приблизно в 06 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 у зв`язку із оголошенням сигналу «Бойова тривога» прибув до приміщення чергової частини військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, де одягнув раніше отримані ним бронежилет «Корсар МЗМК-1-6», а також протикульний шолом «Каска 2М».

Після цього, 24.02.2022 року, приблизно в 06 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні чергової частини військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у зв`язку із оголошенням сигналу «Бойова тривога», отримав від оперативного чергового чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_8 бойові припаси, а саме 16 набоїв 9мм до пістолета «ПМ», вартістю 0,27 грн. кожен, а всього на суму 4 грн. 32 коп.

У подальшому 24.02.2022 року, приблизно в 12 годин 30 хвилин, знаходячись в кімнаті зберігання зброї 2 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , у зв`язку із оголошенням сигналу «Бойова тривога», отримав від помічника гранатометника 2 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_9 бойові припаси, а саме 120 набоїв 5,45 мм до автомату «АК», вартістю 0,23 грн. кожен, а всього на суму 27 грн. 60 коп.

25.02.2022 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника служби (оперативним черговим) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, з корисливих мотивів, привласнив раніше отримане ним військове майно, яке належить військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, а саме бойові припаси - 16 набоїв 9 мм до пістолета «ПМ», вартістю 0,27 грн. кожен, 120 набоїв 5,45 мм до автомату «АК», вартістю 0,23 грн. кожен, а всього на суму 27 грн. 60 коп., бронежилет «Корсар МЗМК-1-6», вартістю 9450 грн., а також протикульний шолом «Каска 2М», вартістю 2270 грн., а всього військового майна на суму 11841 грн. 92 коп.

Крім цього, у лютому 2014 року представники влади Російської Федерації (далі РФ), її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, шляхом вчинення дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону в порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Гельсінського Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.ч. 3, 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували, розв`язали і почали ведення агресивної війни проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України - Автономну Республіку Крим і м. Севастополь, здійснили тимчасову окупацію вказаної території, яка триває і на даний час.

Крім цього, у березні-квітні 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, на території Донецької і Луганської областей, шляхом об`єднання терористичних груп, що діяли на території окремих районів вказаних областей, у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинні організації «Донецька Народна Республіка» та «Луганська Народна Республіка», що відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичними.

Указом Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», частину територій Донецької та Луганської областей також визнано тимчасово окупованими територіями, що триває і по даний час.

За зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу Російську Федерацію визнано державою-агресором, що затверджено Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII, та Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», що затверджено Постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII.

У світлі положень IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року, одним із наслідків збройної агресії Російської Федерації, розпочатої проти України в 2014 році, стала тимчасова окупація частини території України.

21 лютого 2022 року, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України, що проживають на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, указом президента Російської Федерації «Донецкую народную республику» та «Луганську народну республіку» визнано державами.

З цією ж метою, 24 лютого 2022 року о 5 годині президентом РФ оголошено рішення розпочати військову операцію в Україні, у зв`язку з чим на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької та інших областей, в тому числі вийшовши за межі адміністративних кордонів Херсонської, Миколаївської, Запорізької областей, та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також окупували частин вказаної території України, чим змінили межі її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що частково продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України на 30 діб та який 20.03.2022 Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX (реєстр. №7168) затверджено Указ Президента України № 133/2022 продовжено на 30 діб до 25.04.2022. Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб.

Разом з цим, громадянин України ОСОБА_6 , наказом Командувача Національної гвардії України від 01.06.2018 №70 о/с призначений на посаду начальника служби (оперативного чергового) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 08.06.2022 № 121 ОСОБА_6 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків на посаді з 08.06.2018.

Відповідно до вимог ст. 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник служби бригади серед іншого керує діяльністю служби і бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів, підтримує в них внутрішній порядок.

Таким чином, в силу отриманих повноважень як начальника служби (оперативного чергового) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_6 з 08.06.2022 постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, тому відповідно примітки до ст. 425 КК України був військовою службовою особою.

Будучи військовою службовою особою, відповідно до вимог ст.ст. 6, 11, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_6 зобов`язаний був суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції та Законів України, Статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службового обов`язку, поєднувати вимогливість і принциповість у відносинах з підлеглими з повагою їх гідності, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, не допускати застосування насильства щодо підлеглих, піклуватися про збереження їх здоров`я, поводитися з гідністю й честю, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника служби (оперативного чергового) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто військовою службовою особою, достовірно володіючи інформацією, що починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 підрозділами ЗС РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками такої держави агресора вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, свідомо вчиняв дії щодо виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника служби (оперативного чергового) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто військовою службовою особою, 26.03.2022 року, приблизно в 17 годин 00 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не сприймаючи державну владу в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, переслідуючи «проросійські» погляди, діючи умисно, перебуваючи у громадському місці, а саме на перехресті вул. Бучми та АДРЕСА_4 , при спілкуванні із громадянам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 висловлював ідеї, думки та погляди, які сприяють збройній агресії ЗС РФ проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а саме: заперечував збройну агресію Російської Федерації проти України, називаючи здійснення представниками ЗС РФ пошук у м. Херсоні проукраїнськи налаштованих громадян пошуком «диверсантів»; заперечував вчинення злочинів проти мирного населення саме представниками ЗС РФ, в т.ч. звинувачуючи в численних обстрілах українських міст військовослужбовців ЗС України;

виправдовував збройну агресію Російської Федерації проти України тим, що держава Україна «кинула» м. Херсон, «наведенням» порядку у м. Херсоні представниками РФ, звільненням України та її денацифікації; виправдовував збройну агресію Російської Федерації проти України, мотивуючи тим, що це Україна почала бойові дії.

Таким чином, ОСОБА_6 органом досудового слідства підозрюється в тому, що 25.02.2022 близько 20 год. 30 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника служби (оперативним черговим) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби назавжди, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 82-84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», із зброєю самовільно залишив в умовах воєнного стану військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка тимчасово дислокувалася дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжує ухилятися від військової служби дотепер, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирстві із зброєю, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 , органом досудового слідства підозрюється в тому, що 25.02.2022 близько 20 год. 30 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника служби (оперативним черговим) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи умисно, з корисних мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, У порушення ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, привласнив військове майно, яке належить військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, а саме бойові припаси - 16 набоїв 9мм до пістолета «ПМ», вартістю 0,27 грн. кожен, а всього на суму 4 грн. 32 коп., 120 набоїв 5,45 мм до автомату «АК», вартістю 0,23 грн. кожен, а всього на суму 27 грн. 60 коп., бронежилет «Корсар МЗМК-1-6», вартістю 9450 грн., а також протикульний шолом «Каска 2М», вартістю 2270 грн., а всього військового майна на суму 11841 грн. 92 коп., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України привласненні військовослужбовцем бойових припасів та іншого військового майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 , органом досудового слідства підозрюється в тому, що, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника служби (оперативного чергового) чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто військовою службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи мету заперечення та виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.03.2022 року, приблизно в 17 годин 00 хвилин, знаходячись на перехресті вул. Бучми та вул. Некрасова в м. Херсоні виправдовував та заперечував збройну агресію Російської Федерації проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436 - 2 КК України виправдовуванні та запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчиненому службовою особою.

На підставі матеріалів 3 управління Департаменту військової контррозвідки Управління Служби безпеки України 18.03.2022 року до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення дезертирства військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за ч. 4 ст. 408 КК України під № 0000078 від 18.03.2022.

Того ж дня, на підставі матеріалів 3 управління Департаменту військової контррозвідки Управління Служби безпеки України до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення колабораційної діяльності військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за ч. 7 ст. 111-1 КК України під № 0000079 від 18.03.2022.

18.03.2022 року постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 від 18.03.2022 кримінальні провадження №0000078 та № 0000079 об`єднано та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000078.

У ході розслідування кримінального провадження встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України про що 09.08.2022 року до ЄРДР внесені відомості про факт привласнення військовослужбовцем бойових припасів та іншого військового майна військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України під № НОМЕР_2 .

09.08.2022 року постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 від 09.08.2022 кримінальні провадження № 0000078 та № 0000384 об`єднано та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000384.

09.09.2022 року постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України перекваліфіковано на ч. 3 ст. 436-2 КК України.

09.09.2022 в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 436-2 КК України, яке вручити в день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої Херсонської області.

В зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої Херсонської області, повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (Державне підприємство редакція газети «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, письмове повідомлення про підозру вручено представнику військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто за місцем проходження служби ОСОБА_6

13.10.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено, у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, а підозрюваного оголошено у розшук.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, а саме на території м.Херсон, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також факт його не прибуття на виклик до слідчого, без повідомлення причин такого неприбуття.
Сукупність даних обставин, зокрема перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, слугували підставою для розгляду клопотання слідчого в порядку ч.6 ст.193 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: висновком службового розслідування за фактом дезертирства; висновком службового розслідування за фактом привласнення майна, зброї, боєприпасів; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; висновком спеціаліста-філолога ОСОБА_18 ; довідками про вартість товаро-матеріальних цінностей номенклатури озброєння;іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, однин з яких є особливо тяжким та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, тому він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. На цей час підозрюваний вже перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області та ухиляється від явки до органу досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на осіб, які також залишились на тимчасово окупованій території Херсонської області та стали свідками протиправної діяльності та в подальшому можуть бути допитані як свідки у кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, та переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, може вчинити злочини проти основ національної безпеки України. Крім того, ОСОБА_6 , будучи в силу займаної посади та достатнього службового досвіду, набутого внаслідок роботи в правоохоронному органі (Національна гвардія України), маючи в силу досвіду, обізнаний про порядок доказування, збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні. Як наслідок, він обізнаний про способи протидії розслідуванню, в т.ч. шляхом проведення заходів, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню (оперативно-розшукові заходи).

Враховуючи все вищевикладене, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, а незастосування до нього такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання, прокурором було доведено існування обставин, визначених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, щодо наявності правових підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя також враховує дані про особу ОСОБА_6 , якому пред`явлено підозру у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України у період проходження ним служби.
Таким чином, факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у скоєнні інкримінованих злочинів, порочать звання військовослужбовця та підривають авторитет та знижують довіру громадян, особливо під час дії у країні правового режиму - військового стану.
Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.
Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням приписів ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Вилково Кілійського раону Одеської області, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 408, ч.4 ст. 410, ч.3 ст. 436-2 КК України запобіжний захід тримання під вартою.
Після затримання, ОСОБА_6 не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який. .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1