Справа № 158/355/20
Провадження № 1-кп/0158/12/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000753 від 04.12.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 02.10.2019 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 75, 76 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В

02.12.2019 року (точної години досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Сокиричі Ківерцівського району Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у якому, через незачинені на замок вхідні двері проник до господарської споруди, звідки повторно, таємно викрав бувший у використанні діючий мідний кабель 4х2,5 мм загальною довжиною 50 метрів, вартість якого згідно довідки про вартість становить 1600 гривень 00 копійок, яким ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Він же, 09.01.2020 року, близько 21 години 00 хвилин, діючи умисно, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, перебуваючи в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилось в нанесенні двох ударів ногою по тулубу ОСОБА_7 , повторно, відкрито заволодів електричним чайником марки «Stenson ME-1049» вартістю 250 грн., який знаходився у картонній коробці на ліжку потерпілої, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму..

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.

31.03.20223 року між прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. 468-470, 472-473 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, правової кваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України; обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Окрім того, угодою визначено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до вищевказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.10.2019 року та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків - у виді 4 (чотири) роки 1 місяць позбавлення волі.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечили.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про визнання винуватості, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України - відноситься до тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Окрім того, суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Також суд приймає до уваги надані письмові згоди потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та визначені в межах санкції статей КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності. Таким чином, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженого сторонами міри покарання.

Витрати за проведення судово товарознавчої експертиз у розмірі 980,70 грн. стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

До вступу вироку у законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити попередній - тримання під вартою.

Керуючись статтями 314, 374, 376, 394, 468, 472, 473-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2023 року, укладену між прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 24 січня 2020 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок, пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі:

- мідний провід загальною довжиною 50 м., переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити останньому;

- картону коробку від електричного чайника марки «Stenson ME-1049», яка передана на зберігання в камеру схову речових доказів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1