Справа № 676/4172/22
Провадження № 1-кп/676/345/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 ,

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 01 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рогізна Кам`янець-Подільського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 28 липня 2022 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщення кухні по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , прийняв рішення про спричинення останній тілесних ушкоджень.

Тоді ж, ОСОБА_7 „ реалізовуючи свій протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством щодо своєї тещі ОСОБА_5 , спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення шкоди здоров`ю потерпілій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілої, схопив ОСОБА_5 обома руками за плечі та шляхом стискання пальцями рук спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Далі, продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 наніс один удар правою ногою в область правого стегна ОСОБА_5 та один удар лівою ногою в область лівого стегна, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синів на передній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах, на передній поверхні лівого-стегна в середній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та дав показання, що в день події під час сварки із тещею ОСОБА_5 , яка намагалася утримати його сина, він їй удари не наносив, а за плечі із силою її взяв тесть ОСОБА_8 , вимагаючи припинити сварку. Будь-яких ударів ногами він їй також не наносив. Під час досудового розслідування та судового розгляду визнавав вину, оскільки сподівався на примирення із дружиною. Цивільний позов визнав частково та просив стягнути із нього дві тисячі гривень, оскільки дійсно сварився із тещею.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала показання про те, що 28 липня 2022 року вона перебувала на території подвір`я власного домогосподарства та почула у літній кухні сварку між донькою та зятем. Після цього вона зайшла у літню кухню і стала між донькою і зятем, які сварилися, та попросила їх припинити сварку. Після цього ОСОБА_7 схопив її за плечі, розвернув до дверей та двічі вдарив обличчям в одвірок, а згодом наніс два удари ногами у ліве і праве стегна. На цьому онук та зять вибігли на вулицю, де конфлікт продовжувався із донькою. Після цього зять із внуком пішли із домогосподарства. Цивільний позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Із показань в суді свідка ОСОБА_8 встановлено, що 28 липня 2022 року у вечірній час він перебував на території власного домоволодіння. У вечірній час до них приїхав зять ОСОБА_7 із внуком, які пішли у літню кухню вечеряти. Він перебував біля колодязя та почув крики, а також почув крик дружини ОСОБА_5 , яка кричала, що її б`є зять. Він відразу прибіг на літню кухню та став між дружиною і зятем, останнього виштовхнув за двері, внук вибіг на вулицю. Після цього донька також вибігла на вулицю, де між нею і зятем продовжилася сварка. Невдовзі зять із внуком пішли із домогосподарства. Факту спричинення тілесних ушкоджень він не бачив, проте зі слів дружини дізнався, що зять руками стискав її за плечі та ногами наніс два удари у стегна.

Як встановлено із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 28 липня 2022 року, коли вона перебувала у літній кухні домоволодіння батьків, в неї виникла сварка із чоловіком ОСОБА_7 . В цей час до кухні зайшла її мати ОСОБА_5 , яка з метою припинити сварку стала між нею і чоловіком. Мати просила припинити сварку. Проте останній схопив матір обома руками за плечі та вдарив об одвірок та згодом наніс два удари ногами у ліве і праве стегна. Після цього мати покликала батька, який прибіг і став між нею і ОСОБА_7 . Син вибіг із будинку, та вона вибігла за ним, хотіла переконати сина залишитися з нею, проте чоловік декілька разів штовхав її, від чого вона падала, але тілесних ушкоджень не отримала. Невдовзі чоловік із сином покинули домогосподарство.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 квітня 2022 року (т.2, а.м.к.п. 11) та 01 серпня 2022 року (т.2, а.м.к.п.9), відповідно до якого ОСОБА_5 звернулася до поліції із заявою по факту спричинення їй 28 липня 2022 року ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Як встановлено із протоколу слідчого експерименту від 12 серпня 2022 року, відеозапису проведення слідчої дії, який був досліджений в судовому засіданні відповідно до ст.359 КПК України, підозрюваний ОСОБА_7 розповів та продемонстрував, яким чином наносив удари ОСОБА_5 (т.2, а.м.к.п.43-46).

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №279, яка проведена у 01 серпня 2022 (т.2, а.м.к.п.12-13), у потерпілої ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, які могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо при стисканні пальцями рук, за умов, на які вказує потерпіла і в термін, вказаних обставинах справи, тобто 28 липня 2022 року, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, виявлено тілесні ушкодження у вигляді синів на передній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах, на передній поверхні лівого-стегна в середній третині, які могли утворитися від контакту (контактів) з тупим твердим предметом, можливо при ударах ногами, за умов, на які вказує потерпіла і в термін, вказаних обставинах справи, тобто 28 липня 2022 року, та які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Судом показання потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 оцінюються як належні докази, оскільки вони підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 .

Також вказані показання судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у встановленому КПК України порядку, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353 КПК України щодо допиту свідків, потерпілої в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілої.

На переконання суду показання потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відповідають один одним, підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, зокрема відповідають об`єктивним даним висновку судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим судом вказані показання визнаються правдивими та такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом визнаються належними доказами дані вищевказаного протоколу слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_7 та відеозаписів їх проведення, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , а також допустимими доказами, оскільки слідчі дії проведені з дотриманням вимог ст. 240 КПК України.

Також судом оцінюються як належні докази дані вищевказаного висновку судово-медичної експертизи, оскільки він прямо підтверджує подію кримінального правопорушення, зокрема визначає наслідки кримінального проступку у виді отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, а також визначають спосіб їх спричинення.

Зазначені докази визнається допустимими, оскільки експертиза була проведена особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадження, експерт був залучений з дотриманням на час призначення експертиз вимог ст.ст.242-244 КПК України, зазначені тілесні ушкодження експерт сприймав особисто на підставі огляду потерпілої та дослідження медичної документації, висновок експерта відповідає вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

Судом визнаються недопустимими доказами дані протоколів слідчого експерименту від 04 серпня 2022 року (т.2, а.м.к.п.23-26, 28-31), відповідно до яких потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9 на місці події розповіли про обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , оскільки слідча дія була проведена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Так, за приписами частин 1 і 2 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Згідно із ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Поряд з цим, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що слідчі експерименти дізнавачем проводилися за добровільною згодою володільців чи власника житла, адже дізнавач не з`ясував у власника (володільців) будинку, чи не заперечують вони проти проведення слідчої дії у їх житлі. Ні протоколи слідчих дій, ні відеозаписи їх проведення не містять інформації щодо отримання дізнавачем добровільною згоди володільців житла на проведення слідчих експериментів. Більш того, сторона обвинувачення не надала суду будь-яких доказів, що житло, у якому проводилися слідчі експерименти належали ОСОБА_8 , у зв`язку з чим доводи представника потерпілої про те, що слідчі експерименти проводилися з дозволу ОСОБА_8 судом до уваги не приймаються.

У зв`язку з наведеним на підставі концепції «плодів отруєного дерева» судом визнаються недопустимими доказами і дані висновку №286 експерта додаткової судово-медичної експертизи (т.2, а.м.к.п.34-35).

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також, що обвинувачений ОСОБА_7 винуватий у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд на підставі ст.ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом ІІІ групи.

Обставин, які пом`якшують судом не встановлені.

Обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений кримінальний проступок та є достатнім для виправлення обвинуваченої, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами.

Потерпілою цивільним позивачем ОСОБА_5 пред`явлено до ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди, яка в судовому засіданні цивільний позов підтримала.

Обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково та просив задовольнити позов у розмірі 2000 гривень.

На переконання суду цивільний позов потерпілої цивільного позивача ОСОБА_5 в частині стягнення 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а згідно із п.2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із вимог ч.1 ст.1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що згідно із висновком судово-медичної експертизи обвинуваченою потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я. Також, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру діяння, кількості та локалізації тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_7 , глибини фізичних та душевних страждань, що діями обвинуваченого було завдано фізичного болю потерпілій, а також враховуючи душевні страждання потерпілої ОСОБА_5 , із врахуванням матеріального становища обвинуваченого, який є інвалідом ІІІ групи, не працює, та потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково на суму 5000 гривень.

Питання про долю речових доказів і документів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.366-371,373-375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов потерпілої цивільного позивача ОСОБА_5 до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кам`янець-Подільським РВ УМВС України в Хмельницькій області 20 травня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.

Речові докази та документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 01 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062, ДВД-диски із відеозаписами з камери відеоспостереження та проведення слідчих дій (т.2, а.м.к.п. 26, 31, 46), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1