Справа № 676/6120/22
Провадження № 1-кс/676/1646/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000026,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчі органи Кам`янець-Подільського РУП невідкладно провести слідчі дії по питаннях, викладених ним у клопотаннях від 03.06.2015, 27.08.2021 та виконати вказівки прокурора №64/26-13, а також провести допити лікарів хірурга ОСОБА_4 та нейрохірурга

ХОЛ ОСОБА_5 . Крім того, просить порушити питання про притягнення до відповідальності працівників органів досудового слідства за інформаційний тиск на представників потерпілої сторони. Скарга мотивована тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено не належним чином. При цьому, незважаючи на його неодноразові скарги, йому не було забезпечено доступ до матеріалів кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги за скаргою підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, та просив її задовольнити.

Слідчий чи інша уповноважена особа Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькі області в судове засідання не з`явився, що відповідно до частини 3 статті 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши долучені матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК України.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать законність, зміст чого розкриває стаття 9 КПК України, згідно із частиною другою якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 1 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частини 1, 2 статті 220 КПК України визначають, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частинами 1, 2 статті 223 КПК визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 36 КПК України, яка кореспондується з частиною 5 статті 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

Таким чином, КПК України не передбачає обов`язку органу досудового розслідування вчиняти абсолютно всі процесуальні дії, які ініціюються іншими учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, неможливими, або передчасними чи взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Тому орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження №0000026 за частиною 2 статті 140, частиною 1 статті 367 КК України, в якому ОСОБА_3 як потерпілий неодноразово заявляв клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій.

Під час розгляду скарги суду не надано матеріали кримінального провадження, що унеможливлює їх дослідження в судовому засіданні з метою судового контролю за дотриманням прав потерпілого. Таким чином, твердження заявника, що слідчим його клопотання не розглянуті, не спростовано, що є порушенням наведених положень КПК України.

Враховуючи викладене, на підставі встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає доведеним факт порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання слідчого розглянути клопотання заявника з прийняттям відповідного рішення.

Вирішуючи питання щодо ініціювання притягнення до відповідальності працівників органів досудового слідства, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом не передбачено повноважень слідчого судді порушувати питання притягнення до відповідальності слідчого, прокурора.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000026 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000026 розглянути відповідно до положень статті 220 КПК України клопотання ОСОБА_3 від 27.08.2021 про проведення слідчих та процесуальних дій.

В решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1