Провадження № 1-кп/522/1292/23
УХВАЛА

30 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000909 від 06 серпня 2020 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 298 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000909 від 06.08.2020 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 298 КК України, з угодою про визнання винуватості від 25.06.2021 року, яка була укладена між прокурором ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_11 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити вказану угоду.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник також просили затвердити вказану угоду.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисники заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та обставин, які примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в затвердженні вказаної угоди необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч. 1 ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначається, в тому числі і беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право/витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Судом встановлено, що згідно укладеної угоди сторона обвинувачення викладає формулювання висунутого ОСОБА_11 обвинувачення наступним.

Так, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 298 КК України, тобто у умисному незаконному знищенні, руйнуванні або пошкодженні об`єктів культурної спадщини чи їх частин, вчинені службовою особою з використанням службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , будучи директором ТОВ «Арт Проект-2010», діючи умисно, попередньо узгодивши свої злочинні дії з директором ТОВ «Укрспецпроект» ОСОБА_8 , директором ТОВ «Реставратор-1946» ОСОБА_9 та директором ТОВ «Чхоллима» ОСОБА_10 , виконуючи свою частину злочинного плану та діючи на підставі договору субпідряду №18/05-29 від 29.05.2018, отримав від підрядника ОСОБА_8 та власника приміщень ОСОБА_9 вказівку на виконання будівельних робіт, а також безперешкодний доступ до даху та покрівлі будинку, який є пам`яткою культурної спадщини та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Садова, буд.№21, а також узгодив з директором ТОВ «Чхоллима» ОСОБА_10 дії щодо спільного виконання частини окремих видів робіт з ремонту конструкції даху та покрівлі.

У подальшому, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та державних будівельних норм (далі ДБН) А2.2.-14-2016 «Склад та зміст науково-проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування», а також всупереч науково-проектної документації, розробленої ТОВ «Екострой і К», виконував ремонтні та реставраційні роботи з відновлення та влаштування нової конструкції даху та покрівлі будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Садова, буд.№21, а саме монтаж вертикальних зв`язок у вигляді ферм для прогонів, улаштування ізоляції, улаштування лат з бруса складної конфігурації з прозорами та улаштування покриття із деревостружкових плит з метою проведення.

Після чого, між ТОВ «Укрспецпроект» в особі директора ОСОБА_8 і ТОВ «Арт Проект-2010» в особі директора ОСОБА_11 підписано акт приймання вказаних виконаних будівельних робіт №23 за лютий 2019 року та акт приймання вказаних виконаних будівельних робіт №24 за лютий 2019 року по договору субпідряду №18/05-29 від 29.05.2018.

Вищезазначені будівельні роботи виконані в порушення в порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ДБН А2.2.-14-2016 «Склад та зміст науково-проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування», а також всупереч науково-проектної документації, розробленої ТОВ «Екострой і К», що призвело до повної або часткової руйнації, пошкодження або зміни предмету охорони пам`ятки (відповідно до паспорту пам`ятки) - характерної властивості об`єкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Садова, буд.№21, на підставі якої цей об`єкт визнається пам`яткою, а саме: пошкоджено або змінено близько 10% конструктивної схеми, форми, силуету та декору наметів та куполу будівлі.

За таких підстав, зазначені ремонтно-реставраційні роботи, які частково виконані ТОВ «Арт Проект-2010» на підставі договору субпідряду №18/05-29 від 29.05.2018, призвели до руйнування, пошкодження або змінення частини предмету охорони пам`ятки будинку Руссова, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пошкоджено або змінено на 10% конструктивну схему, форму, силует та декор наметів і куполу будівлі.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно вказаної угоди при її укладенні прокурором враховано щире каяття ОСОБА_11 у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння у його розкритті, що є обставинами, що пом`якшують покарання, особи підозрюваного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність спричиненої шкоди, характер і тяжкість підозри, наявність суспільного інтересу в укладенні цієї угоди полягає у тому, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню буде у найкоротший термін закінчено, угода про визнання ОСОБА_11 винуватості та обвинувальний акт направлені до суду, що спростить роботу органу розслідування та суду, надасть додаткової можливості викрити, розслідувати та припинити більшу кількість інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст наданої сторонами угоди про визнання винуватості, зокрема формулювання обвинувачення, приймаючи до уваги форму та зміст висловленого обвинувачення ОСОБА_11 , позиції учасників процесу щодо укладеної угоди, суд приходить до висновку, що прокурором під час її укладення не в повній мірі були враховані, як обставини, визначені у ст. 470 КПК України, так і істотні умови угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 472 КПК України.

Щодо викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення, яке ставиться в вину ОСОБА_11 , то суд звертає увагу на те, що детальної конкретизації щодо дій ОСОБА_11 у змісті угоди немає, в зв`язку з чим конкретизувати і роз`яснити обвинувачення із зазначенням конкретних дат, часу, способу та інших обов`язкових ознак об`єктивної сторони того кримінального правопорушення, що ставляться йому в вину з врахуванням саме його ролі у діяльності групи осіб та вчиненого ним злочину, було утруднено.

Вивченням наданого до суду обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, розписок підозрюваних та їх захисників про отримання зазначених документів, суд доходить до висновку про відсутність потерпілої сторони у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000909 від 06.08.2020 року.

В угоді про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_11 , зазначається про наявність письмової згоди потерпілого щодо укладення прокурором угоди, що суперечить даним обвинувального акту та доданим до нього матеріалам.

Крім того, по тексту угоди у формулюванні обвинувачення прокурором допускається зазначення прізвища інших осіб, які вчиняли разом з ОСОБА_11 за попередньою змовою вказане кримінальне правопорушення, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що є недопустимим для винесення вироку, враховуючи необхідність дотримання принципу презумпції невинуватості особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана до суду угода про визнання винуватості суперечить вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства та інтересам суспільства.

Таким чином, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що ухвалення вироку на підставі вказаної угоди за викладеними обставинами вчинення кримінального правопорушення, призведе до порушення прав осіб, які зазначені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості як особи, що, як вказує сторона обвинувачення, вчиняли з ОСОБА_11 кримінальне правопорушення за попередньою змовою, вважає необхідним відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 291, 314-316, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 25 червня 2021 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_11 , у присутності захисника ОСОБА_13 - відмовити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 298 КК України призначити до судового розгляду на 15.30 год. 07 квітня 2023 р. у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого Приморського районного суду м. Одеси у залі судових засідань № 222, за участю прокурора, потерпілого, захисників та обвинувачених.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 про виділення в окреме провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

30.03.2023