Справа №195/298/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 15 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, не працюючий, не маючий на утриманні неповнолітніх осіб, не зареєстрований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , контактний телефон відсутній, раніше судимий:

- 18.12.2014 року Марганецьким міським судом за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. За визначенням Солонянського районного суду від 01.03.2016 року зарахувати в термін час попереднього ув`язнення з 21.06.14 по 19.01.2015за правилами ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день на 2 дня позбавлення волі. Визначення вступило в законну силу 18.03.2016р. Вирок вступив в законну силу 19.01.2015р. 22.11.2021 року звільнений з Солонянської виправної колонії №21 у зв`язку із закінченням терміну покарання.

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до якого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.02.2023 року близько 15.30 години, перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_4 , де побачив, що остання вийшла з території вказаного домоволодіння, при цьому вхідну хвіртку залишила не зачиненою, після чого у нього раптово виник кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до приміщення будинку та території вказаного вище домоволодіння.

Реалізуючи свій кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до житла та території вказаного домоволодіння особи, ОСОБА_3 , в той же день, тобто 14 лютого 2023 року, приблизно об 15 годині 35 хвилин, скориставшись тимчасової відсутністю законного користувача ОСОБА_4 та всупереч її волі, а так само без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутність будь-яких причин для порушення недоторканості житла та території домоволодіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, шляхом застосування власної фізичної сили, рукою відкрив металеву незачинену хвіртку, вторгся на огороджену суцільним парканом територію домоволодіння АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свою кримінальну діяльність, ОСОБА_3 , послідовно реалізовуючи свій кримінальний умисел на незаконне проникнення до житла особи житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння підійшов до вхідних дверей житлового будинку, де з`ясував, що вони не зачинені на замок, шляхом застосування власної фізичної сили, рукою відкрив дані вхідні двері, після чого зайшов в середину приміщення житлового будинку, тобто незаконно проник до житла, в якому проживає ОСОБА_4 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, - порушення недоторканності житла, а саме незаконне проникнення до житла особи.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , 16.02.2023 року приблизно о 08 годині 50 хвилин знаходився в якості гостя в будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 під час спілкування з ОСОБА_5 , побачив у нього належний останньому на праві приватної власності мобільний телефон марки «Nokia», моделі «105» чорного кольору, після чого у ОСОБА_3 раптово виник кримінальний умисел, спрямований на заволодіння вказаним чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 в цей же день, тобто 16.02.2023, приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , та використовуючи довірчі, дружні стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи на меті повернути потерпілому належне йому майно, зловживаючи його довірою, звернувся до ОСОБА_5 з проханням передати йому для здійснення телефонного дзвінка мобільний телефон марки «Nokia», моделі «105» чорного кольору, на що останній, будучи помилково впевнений у сумлінності дій ОСОБА_3 надав свою згоду і добровільно передав належний йому вказаний мобільний телефон.

Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_3 , продовжуючи зловживати довірою потерпілого, зобов`язався повернути його, після чого вийшовши на подвір`я та з місця вчинення кримінального проступку зник, в подальшому збув викрадене майно, а виручені кошти витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою, ввів в оману ОСОБА_5 , який добровільно передав йому власний мобільний телефон, при цьому ОСОБА_6 , повертати мобільний телефон не збирався.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/6632-ТВ від 21.02.2023 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia», моделі «105», на момент вчинення кримінального проступку становить 399,67 грн.

Таким чином, своїми кримінальними діями ОСОБА_3 , незаконно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згодний із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана обвинуваченим, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 190 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_5 який згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та інформований про беззаперечне визнання винуватості ОСОБА_3 і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 30 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України - порушення недоторканності житла, а саме незаконне проникнення до житла особи та ч.1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

До обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини покарання, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, свою провину у вчиненні кримінальних проступків визнав повністю та щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимого, тому суд, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, а саме : мобільний телефон марки NOKIA 105, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього.

Питання щодо процесуальних витрат, понесених на залученні експертів при проведенні судово-товарознавчої екпертизи загальною вартістю 755,12 грн. - відповідно до вимог ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369,370,373,374,381,382КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі:

за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року 2 (двох ) місяців обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох ) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання ОСОБА_3 з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, та зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати , понесені при проведенні судово-товарознавчої екпертизи загальною вартістю 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки NOKIA 105, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадженняв порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня,наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1