Провадження № 1-кп/932/39/22
Справа № 932/877/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000011 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, який має освіту 4 класи, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000011 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України.

31 жовтня 2022 до суду надійшло від обвинуваченого ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу, яке було призначено до розгляду.

Розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_5 відбувся 17.11.2022.

Однак, у зв`язку із відсутністю електропостачання у суді, по справі оголошено перерву на 30.11.2022.

Після чого, прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, а тому з метою розгляду невідкладних питань за клопотанням сторін кримінального провадження оголошено перерву на 18.11.2022.

Однак, 18.11.2022 в Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська знов відсутнє електропостачання.

У зв`язку із чим, під час підготовчого судового засідання учасникам судового провадежння, судом роз`яснено положення ч.6 ст. 107 КПК України, однак обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження розгляду клопотань прокурора та сторони захисту без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Втім, не зважаючи на позицію сторони захисту, враховуючи введений на території України воєнний стан та аварійні відключення електропостачання, в тому числі 17.11.2022 та 18.11.2022, судом прийнято рішення про продовження розгляду невідкладних питань щодо продовження строку тримання під вартою та клопотання про зміну запобіжного заходу без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор в обґрунтування заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою вказав, що ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та п.2,4 ст.178 КПК України на даний час не відпали, враховуючи тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, відсутність у нього постійного доходу та соціальних зв`язків, а тому може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, впливати на потерпілого, а також продовжити вчинювати нові кримінальні правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_5 одразу після засудження, вчинив новий аналогічний злочин.

Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки заявлене прокурором клопотання не обґрунтоване. Просив врахувати, що обвинувачений має дітей, майно, постійно мешкав із сім`єю. Окрім цього, на його утриманні знаходиться дружина та бабуся, які потребують догляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав подане ним клопотання 31.10.2022 та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки він щиро кається у скоєному, надавав визнавальні покази, сприяв у розкритті злочину, наміру переховуватися немає, має дохід, за який існує. Окрім цього, перебуваючи в умовах СІЗО у нього була можливість все обміркувати та покаятись.

Також, ОСОБА_5 обґрунтовуючи заявлене клопотання вказує, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, бабусю, яка потребує стороннього догляду, а також дружину, яка є інвалідом 3-ї групи, тобто має міцні соціальні зв`язки, а прокурором не доведено тієї обставини, що він може впливати на свідків та потерпілого. Окрім цього, йому необхідне лікування, у зв`язку із його хронічними захворюваннями, яке в умовах СІЗО неможливе.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає клопотання сторони захисту залишити без задоволення, а клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали.

Так, станом на 18 листопада 2022 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 24 листопада 2022 року, а судовий розгляд по справі не розпочатий.

При цьому, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, а тому твердження обвинуваченого судом не приймається.

Також, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, будь-якого доходу не отримував, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших злочинів, що також свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Про наявність вищезазначеного ризику свідчить і те, що дане інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 скоїв невдовзі після засудження за аналогічний злочин.

Також, враховуючи стадію судового провадження, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 тиску на недопитаних свідків та потерпілого, з метою схилити їх до зміни показів на користь обвинуваченого, а відтак доводи обвинуваченого в цій частині судом не приймаються.

А тому, оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а саме двох неповнолітніх дітей, дружини, яка є інвалідом, а також бабусі, яка потребує стороннього догляду, не є підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки вказані обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці останнього.

Окрім цього, наявність у обвинуваченого дітей само по собі не свідчить про прийняття активної участі у їх вихованні та утриманні, а тому і не є підставою для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Також не є підставою для зміни запобіжного заходу посилання обвинуваченого на стан його здоров`я, оскільки будь-яких документів, які б об`єктивно свідчили про критичний стан обвинуваченого та вказував на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України виключають можливість подальшого тримання обвинуваченого під вартою, судом не встановлено.

Твердження сторони захисту про необґрунтованість клопотання прокурора, судом також не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальні поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на інший запобіжний захід.

Розмір раніше визначеної застави у сумі 49 620 гривень за ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.01.2022 року залишити без змін.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 314-315, 372, 376,107 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 січня 2023 року.

Розмір раніше визначеної застави у сумі 49 620 гривень - залишити без змін.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Ухвала суду може бути оскаржена в передбаченому Законом порядку в частині продовження запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1