Справа № 331/526/23
Провадження № 1-і/331/6/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 01.02.2021 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке Запорізької області, громадянина України, має середню освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засуджений

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшли матеріали клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст.177КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у тяжких злочинах, одне з яких є особливо тяжким, за вчинення яких, у разі доведення його винуватості в суді, йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі. Обвинувачений є раніше засудженим за ряд корисливих злочинів. Прокурор в обґрунтування наявності ризиків також посилається на відсутність легального заробітку, стійких соціальних зв`язків. Зазначає про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може спробувати здійснити протиправний вплив на потерпілого та свідків, з метою зміни їхніх свідчень. Також звертає увагу суду, що ОСОБА_4 має місце реєстрації та проживає на території, яка тимчасово є окупованою. Вказане дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, що призведе до відсутності можливості досягнення вимог ст. 2 КПК України в частині притягнення того, хто вчинив злочин до відповідальності в міру своєї вини та, у свою чергу, відновлення соціальної справедливості. Зібраними матеріалами досудового розслідування підтверджується обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень. Стан здоров`я обвинуваченого дозволяє його подальше утримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Проти застосування більш м`якого запобіжного заходу заперечував. Вказав, що місце реєстрації та проживання обвинуваченого є с. Старопетрівка, Бердянського району Запорізької області, що територіально є на даний час тимчасово окупованою територією рф, таким чином підвищується ризик приховування обвинуваченого від правосуддя.

Обвинувачений просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказав про те, що в нього наявні стійкі соціальні зв`язки, він є батьком малолітньої дитини, одружений, на що надав підтверджуючі документи. Вказав, що дійсно раніше вчиняв кримінальні правопорушення, був засуджений, однак після того, як одружився та у нього народилася дитина, став іншою людиною, має стимул бути законослухняним громаянином. Додатково зазначив, що просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку, який належить чоловікові його сестри, де зараз також проживає його дружина із дитиною.

Захисник обвинуваченого підтримав його пояснення, просив не продовжувати дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обрати інший, не пов`язаний із позбавленням волі запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання. Також вказав, що ризики, зазначені стороною обвинувачення не доведені, справа давно не слухається, а лише продовжується термін запобіжного заходу. Захисник у судовому засіданні нажав документи, що підтверджують наявність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого та наявність місця проживання на не окупованій території.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження від 01.02.2021 року.

В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 01.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.02.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно резолютивної частини ухвали строк тримання під вартою обчислювати із моменту затримання 01 лютого 2021 року.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, а саме до 25.06.2022 року.

В подальшому ухвалами Томаківського районного суду Дніпропетровської області в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 01.02.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України строк тримання під вартою обвинуваченому неодноразово продовжувався.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022. Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 строк дії воєнного стану в України продовжено з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14 вересня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей)», у зв`язку з неможливістю Бердянським міськрайонним судом Запорізької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ на Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Передачу кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України для розгляду по суті до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, Бердянським міськрайонним судом Запорізької області не забезпечено.

В подальшому ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2022 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено до 04.12.2022.

За клопотанням прокурора ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2022 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, до 01.20.2023 року включно. (справа №331/4518/22, провадження №1-і/331/45/2022). Суд продовжуючи строк тримання під вартою поклав в обґрунтування наявність ризиків, встановлених на досудовому слідстві.

Згідно ч.1, 2ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою та слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно норми частини другої статті 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 5 § 3 Європейської конвенції Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод визначають що, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має ..., і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.»

Згідно прецедентної практики ЄСПЛ, друга частина пункту 3 статті 5 не надає судовим органам вибору між тим, щоб забезпечити розгляд справи судом у розумний строк, або тимчасовим звільненням обвинуваченого до розгляду справи по суті. До засудження обвинувачений повинен вважатися невинуватим, і мета вказаного положення полягає передусім у забезпеченні тимчасового звільнення, якщо тримання під вартою перестає бути обґрунтованим.

Відповідальність за те, щоб у кожному конкретному випадку тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищувала розумний строк, лягає у першу чергу на національні судові органи. З цією метою вони повинні, з огляду на принцип презумпції невинуватості, вивчити всі факти, що свідчать на користь або проти існування необхідності захисту суспільних інтересів, яка б виправдовувала відступ від принципу поваги до особистої свободи за статтею 5. Ці міркування повинні фігурувати у рішеннях, винесених за клопотаннями про звільнення. Суд повинен встановити факт наявності чи відсутності порушення частини 3 статті 5 , головним чином, на основі причин, вказаних у цих рішеннях, і встановлених фактів, описаних заявником в його скаргах («Бузаджи проти Республіки Молдова [ВП]» (Buzadji v. the Republic of Moldova [GC]), §§ 89-91; «Маккей проти Сполученого Королівства [ВП]» (McKay v. the United Kingdom [GC]), §§ 41-43).

Збереження обґрунтованої підозри є обов`язковою умовою правомірності продовження тримання під вартою. Проте, коли національні органи судової влади спочатку досліджують, «негайно» після арешту, чи слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, цієї підозри недостатньо, і органи влади повинні також надати інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC]), § 222, і «Бузаджи проти Республіки Молдова [ВП]» (Buzadji v. the Republic of Moldova [GC]), § 102).

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що обвинувачений перебуває під вартою з 01.02.2021 року. Із березня 2022 року кримінальне провадження не розглядається, стороною обвинувачення заходів щодо відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження не здійснюється. Стороною захисту надані документи, що підтверджують наявність місця проживання на не окупованій території.

У судовому засіданні досліджені надані стороною захисту:

-свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 22.06.2019 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) уклав шлюб 22.06.2019 року з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), актовий запис №251;

-свідоцтво про народження дитини від 08.11.2029 року серії НОМЕР_2 , де батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказано ОСОБА_4 .

-технічний паспорт, свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа №141-17, зареєстрована в реєстрі №3067 15.11.2017 року), довідка видана виконавчим комітетом Васильківської селищної ради Синельніківського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_8 є власником будинку по АДРЕСА_2 , в якому проживають ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

-письмові заяви ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , останні просять обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем їх мешкання, а саме АДРЕСА_2 .

Вказані письмові докази свідчать про наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та місця проживання на не окупованій території.

Суд вважає, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора продовжують існувати, однак у зв`язку із спливом часу, вони суттєво зменшилися. Так ризик ухилення від суду зменшився у зв`язку із тим, що кримінальне провадження по суті протягом року не розглядається. Ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків зменшився у зв`язку із збройною агресією та війною. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як середній.

За таких обставин, суд вважає, що подальше тримання ОСОБА_4 під вартою є невиправданим. Також прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у даній справі ризикам.

Суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК, оскільки такий запобіжний захід є співмірним і доцільним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та відповідає принципу забезпечення права на особисту свободу та недоторканість обвинуваченого.

Також, роз`ясненню обвинуваченому підлягають положення ч.2 ст.179 КПК, відповідно до яких, у випадку порушення покладених на обвинуваченого обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 314, 315, 334 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

Покласти додатково на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-повідомити письмово прокурора та суд протягом доби після звільнення про засоби зв`язку (номер телефону) та адресу місця проживання;

-з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку протягом 24 год.;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні

Негайно звільнити обвинуваченого з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Бердянської окружної прокуратури Запорізької області, які здійснюють підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 02 лютого 2023 року о 12-45 годині.

Суддя ОСОБА_1