Справа № 508/841/22
Провадження №1-кп/508/65/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.22 року смт. Миколаївка
Миколаївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 17.09.2022 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Липецьке Котовського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу в Комунальному закладі «Ананьївський спортивний ліцей», раніше не судиму,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст.296 КК України, суд,

встановив:

16.09.2022 приблизно о 12:30 у ОСОБА_3 , яка перебувала на дорозі поблизу домоволодіння, а саме будинку АДРЕСА_2 , виник прямий умисел на незаконне проникнення на територію вказаного приватного домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_4 на праві приватної власності.
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 16.09.2022 о 12:30 підійшла до хвіртки території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_4 на праві приватної власності та де вона проживає і через хвіртку намагалася проникнути до вказаного двору.
Не потрапивши через хвіртку до вказаного домоволодіння, оскільки вона була зачинена, усвідомлюючи, що не має законного права проникати на територію приватного домоволодіння чи іншого володіння особи без дозволу власника о 12:31, цього ж дня, подолала перешкоду, а саме, перелізла через огорожу, якою огороджена територія домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим незаконно проникла на територію вказаного домоволодіння, всупереч волі законного володільця домоволодіння ОСОБА_4 , порушивши право ОСОБА_4 на недоторканність іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_3 , з мотивів явної неповаги до суспільства, 16.09.2022, в період часу з 12:31 по 12:50, неправомірно перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності та де вона проживає разом з іншими особами, порушила спокій власниці та інших проживаючих в домоволодінні, їх звичайний уклад життя, ігноруючи елементарними правилами поведінки, моральності, благопристойності, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, тривалий час грубо порушувала громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані в наслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників, і полягає в дотриманні усталених правил співжиття, що полягав у голосному висловлюванні грубою нецензурною лайкою протягом тривалого часу, з особливою зухвалістю, що виразилася у пошкодженні палицею, яка була нею знайдена в дворі домоволодіння, автомобіля марки «NISSAN» моделі «VANETTE CARGO», реєстраційні номери НОМЕР_1 , який стояв на подвір`ї домоволодіння, а також будинку потерпілої, а саме склопакетів, утворивши в них отвори.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , перебуваючи протиправно на території домоволодіння, безпричинно, тобто за відсутності зовнішнього приводу, висловлюючись грубою нецензурною лайкою протягом тривалого часу, порушуючи спокій власниці домоволодіння ОСОБА_4 та інших осіб, які проживають в домоволодінні, пошкоджуючи автомобіль та будинок, протиставила себе оточуючим, показала свою зверхність, виразила явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст.296 КК України.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України, вона беззаперечно визнає; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі.
У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваної, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.
Також, до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України; а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, - не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та активному сприянні розкриттю злочину, а також відшкодуванню майнової шкоди завданої ОСОБА_4 шляхом добровільного відшкодування шкоди.
За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України штраф на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та за ч. 1 ст. 296 КК України штраф на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме її меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню судових витрат не було.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України і ч. 1 ст.296 КК України та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 162 КК України штраф на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
за ч.1 ст.296 КК України штраф на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Повний текст вироку складено 25.11. 2022 року.

Суддя: ОСОБА_7