Провадження № 1-кс/947/2054/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2022 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, в рамках кримінального провадження № 0001606 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,постановлено ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen-Transporter» р.н. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особам, з подальшим зберіганням на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів в порядку, передбаченому постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.

ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту вказаного транспортного засобу, в частині користування, та подальшої передачі на відповідальне зберігання власнику, посилаючись на відсутність потреби у подальшому арешті, у зв`язку з виконанням органом досудового розслідування всіх необхідних дій з вказаним транспортним засобом в рамках даного кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.

Слідчий у судове засідання не з`явився, посилаючись на службову зайнятість, та не заперечував на задоволенні клопотання ОСОБА_4 , надавши до суду відповідну заяву.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.174 ч.2 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково зокрема, слідчим суддею під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Як вбачається з клопотання, на теперішній час вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом, і потреба в застосуванні його арешту не відпала, але враховуючи, що необхідні огляди проведені, необхідність у подальшій забороні користування транспортним засобом та зберігання на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, минула.

В зв`язку з викладеним, вказані заявником вимоги підлягають задоволенню в частині скасування заборони користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Разом з тим, згідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України, сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законом визначений порядок повернення та зберігання речових доказів.

Тобто, вирішення питання про повернення та зберігання речових доказів знаходиться в компетенції слідчого і прокурора та обов`язок повернення такого майна під час досудового розслідування покладений на вказані посадові особи, у зв`язку з чим, клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 і 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Арешт в частині заборони користування автомобілем марки «Volkswagen-Transporter» р.н. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 та збереження його на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів скасувати.

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1