Справа № 461/2097/22
Провадження № 1-кс/461/5545/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року, м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участі:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_4 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява ОСОБА_4 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1, ч.2 ст. 190 КК України. В обгрунтуванні заяви ОСОБА_4 посилається на те, що суддя ОСОБА_5 має упереджене та незаконне ставлення до сторони захисту, не керується верховенством права, здійснювала на досудовому розслідуванні по даному кримінальному провадженні розгляд скарги в якості слідчої судді, що стосуються обставин справи, та допустила інші процесуальні порушення.
В судове засідання суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 не з`явилась. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через захисника.
В судове засідання захисник ОСОБА_6 не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою.
В судове засідання захисник ОСОБА_7 не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи засобами електронного зв`язку.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки на думку сторони обвинувачення, достатніх законних підстав для задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_4 немає, надав письмові заперечення.
Розглядаючи заяву про відвід суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З суті заяви про відвід вбачається незгода ОСОБА_4 з процесуальними діями та рішеннями судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 . Проте КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції. Тому суддя не перевіряє законності процесуальних дій судді ОСОБА_5 .
З матеріалів заяви ОСОБА_4 про відвід також вбачається, що 29 квітня 2022 року прокурором Львівської обласної прокуратури скеровано до Галицького районного суду м. Львова для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000043 від 01.04.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України. Автоматизованою системою документообігу суду визначено ОСОБА_5 суддею у цьому судовому провадженні.
06.12.2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено відвід судді ОСОБА_5 , який мотивований тим, що остання 14.03.2022, як слідчий суддя, розглядала скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Посилання у заяві про відвід на те, що суддя брала участь у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 0000043 від 01.04.2022, не відповідає дійсності, оскільки ухвала від 14.03.2022 слідчого судді ОСОБА_5 , яка є єдиним та основним обгрунтуванням її відводу, постановлена за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР. Дане рішенні не приймалось у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 01.04.2022, тобто суддя ОСОБА_5 не брала участь у цьому кримінальному провадженні як слідчий суддя. Лише суб`єктивна оцінка обвинуваченого ОСОБА_4 законності ухвали від 14.03.2022, не може бути законною підставою для визнання її як обставиною, що викликає сумнів у неупередженості судді. Жодні матеріали кримінального провадження № 0000043 від 01.04.2022 не були предметом дослідження слідчим суддею при постановленні вказаної вище ухвали.
Отже, немає законних підстав стверджувати, що суддею вже сформовано думку щодо доказів у кримінальному провадженні, що поставить під сумнів неупередженість судового розгляду та законності прийнятих у ньому рішень.
Тому суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень судді ОСОБА_5 .
Крім того, приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч.1 ст.80 КПК України).
Таким чином, викладені у заяві про відвід судді ОСОБА_5 доводи не підпадають під жодну з вищевикладених обставин.
Заява про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 не містить передбачених ст.ст.75,76 КПК України правових підстав для відводу. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 не виявлено.
Тому заява про відвід не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1