Провадження № 1-кс/752/1419/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001459, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001459, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань 08.07.2022, в якому вона просить накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користуванням власниками такого майна.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 08.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом вчинення шахрайських дій по заволодінню майном групою осіб, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У ході досудового розслідування, серед іншого, встановлено, що до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві надійшов адвокатський запит ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що починаючи з квітня 2019 року відносно останнього вчиняються шахрайські дії по заволодінню його майном групою осіб, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

З посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на: квартиру АДРЕСА_1 .

У судове засідання прокурор не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, а також просила задовольнити клопотання про арешт.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та документи, якими воно обгрунтовується, зазначає наступне.

Частиною першою статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 14 лютого 2023 року вищевказана квартира визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0001459 від 08.07.2022 року.

Додатками до клопотання підтверджується, що речові докази містять наявну слідову інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, мають значення для забезпечення кримінального провадження та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, наявність суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Згідно вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Таким чином, розглянувши клопотання та документи до нього, беручи до уваги, що клопотання подано до суду відповідною компетентною особою, у спосіб та строки, передбачені КПК України, і в матеріалах вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, суд дійшов переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 170, 171 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000) та заборонити власникам (користувачам), іншим особам, у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває вказаний об`єкт нерухомості, державним та приватним органам, установам, підприємствам та організаціям, розпоряджатися ним будь-яким чином або відчужувати в будь-який спосіб, у томі числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з видачею чи реєстрацією документів, виділом, поділом, реєстрацією та перераєстрацією прав власності на квартиру.

3. Ухвала виконується негайно слідчим та/або прокурором.

4. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1