Провадження № 1-кп/243/336/2023
Справа № 243/3222/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000946 від 14 жовтня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Виходячи із цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки:

прибувати до прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 за викликом або суду на визначений ними час;

цілодобово не відлучатися з місця мешкання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

не виїжджати за межі м. Святогірська Донецької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою.

Необхідність обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 , знаючи про можливий вид покарання за вчинений ним злочин, а саме санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що в свою чергу може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Незаконно впливати на свідків, та потерпілу вказаний ризик обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 мешкає зі свідками та потерпілою в одному населеному пункті. Тому обвинувачений може незаконно вплинути на них і спонукати їх лише для зміни показів та дачі завідомо неправдивих свідчень.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, судом встановлено такі обставини та відповідні їм докази.

На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року, ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить з 19 грудня 2022 року по 16 лютого 2023 року включно.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналіз положень ст. 331 КПК України дозволяє дійти висновку, що права суду відносно можливості обрання запобіжного заходу визначені частиною першою згаданої статті, при цьому в частині другій визначається порядок розгляду вказаних клопотань, а частиною третьою визначаються особливості вирішення питання про доцільність такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Отже враховуючи те, що домашній арешт щодо обвинуваченого обраний 19 грудня 2022 року, суд приходить до висновку, про можливість вирішення питання саме про продовження домашнього арешту в порядку, визначеному главою 18 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування домашнього арешту

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, відповідні їм докази, а також вимоги чинного КПК України, суд приходить до висновку, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_3 ..

Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 про який йдеться в клопотанні прокурора.

Суд погоджується із доводами сторони обвинувачення, висловлені в судовому засіданні, з приводу того, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на обставини підозри.

Щодо ризику впливу на потерпілу та свідків, то суд також приймає їх до уваги та вважає його таким, що існує з високим ступенем ймовірності.

З огляду на викладене, запобігання заявленому ризику тягне необхідність продовжити строк домашнього арешту обвинуваченому на шістдесят днів, із дотриманням попередніх умов домашнього арешту.

Суд зазначає, що продовження ОСОБА_3 такого запобіжного заходу, як домашній арешт, цілком достатньо на сьогодні, щоб запобігти заявленим ризикам.

З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку домашній арешт вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів.

Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314 317 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовільнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , - без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Домашній арешт виконується за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора та суду;

2) прибувати до суду, прокурора за першим викликом;

3) не виїжджати за межі м. Святогірська Донецької області без дозволу слідчого прокурора та суду;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ..

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить з 07 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року включно.

У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього вищевказаних обов`язків до нього буде застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання та контроль ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1