Справа № 191/197/23
Провадження № 1-кп/191/16/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 19.06.2022 року, за обвинувальним актом та угоду про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2016 та 2018 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022), а саме металевих виробів - протитанкових їжів, які було встановлено учасником громадської організації «Ветеранів АТО та учасників бойових дій Синельниківщини» ОСОБА_6 (посвідчення № НОМЕР_1 ), біля віадуку, на околиці сел. Сад, Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , 18.06.2022 р., у не встановлений слідством час, але не пізніше 22:29 год., на автомобілі Mercedes-Benz 190 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом ММЗ синього кольору д.н.з. НОМЕР_3 , які перебувають у нього в користуванні, прибув до віадуку, на околиці сел. Сад, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де перебували металеві вироби - протитанкових їжі.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та в тому, що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, у не встановлений слідством час, але не пізніше 22:29 год., перебуваючи біля віадуку, на околиці сел. Сад, Синельниківського району, Дніпропетровської області, погрузив два металевих вироби - протитанкові їжі, виготовлені з швелеру шириною 160 мм. довжиною 6 м. кожен, до причепу ММЗ синього кольору д.н.з. НОМЕР_3 , вартість яких становить 3432 грн., з якими покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Так, відповідно до висновку експерта №3585/22 від 06.12.2022 своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3432,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

13 січня 2023 року між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000353 від 19.06.2022, та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КК України, яка скріплена підписами сторін, та згідно умов якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, щиро розкаюється у скоєному кримінальному правопорушенні, не чинив перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій в рамках провадження. Сторонами узгоджено вид та міру покарання, передбачене в межах ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просить затвердити угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання та на звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити.

Потерпілий до початку підготовчого судового засідання надав заяву в якій просив підготовче судове засідання та судовий розгляд за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 без його участі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має, цивільний позов заявляти не буде, покарання просив призначити на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої останній надав згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

У ч.1 ст.475 КПК України зазначено, що суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та КК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень ст. ст.50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, шляхом повернення майна.

З огляду на викладене, укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства; дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; узгоджена міра покарання відповідає покаранню, встановленому санкцією ч. 4 ст.185 КК України, та загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Згідно з ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, укладена між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню. Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 року було накладено арешт по кримінальному провадженню №0000353 від 19.06.2022 року на речові докази: автомобіль MERSEDES д.н.з. НОМЕР_2 з причепом синього кольору д.н.з. НОМЕР_4 та два металевих протитанкові «їжі», виготовлені зі швелера, шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 частина перша статті 174 КПК України).

Суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України).

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для подальшого арешту майна, а тому вказаний захід забезпечення кримінального провадження слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, ч. 2 ст.373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 січня 2023 року, укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 року на автомобіль MERSEDES д.н.з. НОМЕР_2 з причепом синього кольору д.н.з. НОМЕР_4 та два металевих протитанкові «їжі», виготовлені зі швелера, які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000353 від 19.06.2022 року, скасувати.

Речові докази:

-автомобіль MERSEDES д.н.з. НОМЕР_2 з причепом синього кольору д.н.з. НОМЕР_4 (а.п. 13-16) - повернути власнику.

-два металевих протитанкові «їжі» (а.п.14)- повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3585/22 від 06.12.2022 в розмірі 220,00 грн. (двісті двадцять) грн. 00 коп. (одержувач: ОСОБА_7 р/р КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 ).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1