Справа №463/7567/22
Провадження №1-в/463/188/22
УХВАЛА
про відмову у задоволенні подання

29 листопада 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові подання провідного інспектора Личаківського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

провідний інспектор Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року покарання з випробуванням. Вказала, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Личаківському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 24 червня 2021 року. З правами та обов`язками засуджений ознайомлений 14 липня 2021 року при постановці на облік, а також протягом іспитового строку. Вказує, що за період перебування на обліку ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки допустив порушення обов`язків покладених на нього вироком суду, а саме: не працевлаштувався згідно направлень органу пробації та не з`явився па планову реєстрацію до органу пробації. У зв`язку з цим Личаківським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області до Личаківського районною суду м. Львова 20 серпня 2022 року було скеровано подання про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, та ч. 1 ст. 166 КВК України. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року подання було задоволено, однак ухвалою Львівського апеляційного суду 25 травня 2022 року зазначену ухвалу Личаківського районного суду м. Львова скасовано. Не зважаючи на вищевказані порушення. ОСОБА_4 не з`явився на планову реєстрацію 2 серпня 2021 року, у письмовому поясненні повідомив, що не з`явився на реєстрацію до органу пробації, тому що хворів, медичну довідку зобов`язався надати до 13 серпня 2021 року, однак у вказаний термін засуджений не надав жодних документів з медичного закладу і не повідомив адресу закладу куди звертався за допомогою та прізвища лікуючого лікаря. Окрім того 8 серпня 2022 року та 10 жовтня 2022 року ОСОБА_4 теж не з`являвся на реєстрацію до Личаківського РВ з питань пробації, за даними надавати письмові пояснення фактами він відмовлявся, а також відмовився підписувати письмові попередження про скасування звільнення від відбувати покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання, про що працівниками було складено відповідні акти. Також перевіркою по базі АІС АРМОР встановлено, що за період відбування покарання з випробуванням засуджений 12 листопада 2021 року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та 4 липня 2022 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Відповідно до вимоги УІАП ГУ НП у Львівській області та по Україні нових кримінальних правопорушень під час іспитового строку ОСОБА_4 не вчиняв. Враховуючи викладене Личаківський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області приходить до висновку, що ОСОБА_4 ухиляється від відбуття покарання з випробуванням та не виконує покладених па нього судом обов`язків, а саме неодноразово не з`явився на реєстрацію у встановлений день без поважних причин, які документально не підтверджені, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Вважає, що ОСОБА_4 ігнорує шанс наданий йому судом щодо його виправлення без ізоляції від суспільства, оскільки вищенаведені факти свідчать про свідоме ухилення засудженого від відбування призначеного судом покарання та про безвідповідальне ставлення до обов`язків визначених судом та небажання стати на шлях виправлення. Звертає увагу на те, що засудженому було роз`яснено положення ч. 3 ст. 164 КВК України щодо виконання обов`язків, які покладені на нього судом, та роз`яснено наслідки неприбуття до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, а також що саме визнається поважними причинами неявки. Ураховуючи вище викладене та на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України представник органу пробації вважає за доцільне вирішити питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі.

У судовому засіданні 29 листопада 2022 року представник Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 заявлене подання підтримав з мотивів, викладених в ньому, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні подання заперечив та просив у його задоволенні відмовити, щодо розгляду подання у відсутності його захисника не заперечив.

Прокурор у дане судове засідання не з`явився, прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 подав 21 листопада 2022 року до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання, оглянувши матеріали особової справи №45/2021, суд приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном на 2 роки; відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року було задоволено подання старшого інспектора Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 , скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_4 та направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що підставою скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 було те, що з матеріалів особової справи вбачалось, що органом пробації надано засудженому направлення до Львівського міського центру зайнятості, однак ОСОБА_4 до центру зайнятості не прибув, а також засуджений не з`явився 2 серпня 2021 року на планову реєстрацію до органів пробації. Крім цього, судом також надавалась ОСОБА_4 можливість оформити всі необхідні документи та працевлаштуватись. Відтак оскільки засуджений ОСОБА_4 з часу вступу вироку Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року в законну силу умисно не працевлаштувався, двічі не з`явився на планові реєстрації до органу пробації, суд прийшов до висновку про те, що він ухилявся від відбуття покарання, така поведінка вказує про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд подання представника органу пробації є підставним.

Водночас ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 березня 2022 року ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні подання старшого інспектора Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком ОСОБА_4 та направлення його для відбуття призначеного покарання відмовлено.

Апеляційний суд встановив, що 14 липня 2021 року ОСОБА_4 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області у перший, другий та третій понеділок кожного місяця. Відповідно до листка реєстрації ОСОБА_4 було допущено одну неявку для періодичної реєстрації до інспекції, а саме: 2 серпня 2021 року. 6 серпня 2021 року ОСОБА_4 було надано пояснення старшому інспектору Личаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 про те, що 2 серпня 2021 року він не зміг з`явитися до органу пробації через те, що хворів, про що зобов`язався надати відповідну довідку.

При цьому суд вказав, що з огляду на Інструкцію, невиконання засудженим обов`язку в даному випадку мало місце б тоді, коли засуджений не з`явився б до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин, в той час як його неявка мала разовий характер, навіть якщо він офіційно не може підтвердити поважність такої.

Крім того зазначив, що засудженому 6 серпня 2021 року було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробування і направлення для відбування призначеного покарання у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не прибув до Львівського міського центру зайнятості для працевлаштування або отримання статусу безробітного. З листа заступника директора Львівського міського центру зайнятості ОСОБА_9 №04-3961/21 від 12 листопада 2021 року слідує, що ОСОБА_4 , звертався у пошуку роботи 8 листопада 2021 року. Оскільки у нього був відсутній пакет документів, йому рекомендували звернутися в центр зайнятості після відновлення документів. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 було зазначено, що у нього відсутня довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, яку він на той час не міг отримати через відсутність у нього місця реєстрації. Відтак суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 звертався до уповноваженого органу з питань пробації, і хоча він не зміг зареєструватися у такому як безробітний через відсутність необхідних документів, на переконання колегії суддів, у засудженого відсутній умисел на невиконання обов`язків, покладених на нього судом.

З огляду на наведене апеляційний суд прийшов до переконання, що зазначені органом пробації обставини не можуть братися до уваги як підстава для скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, а висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не став на шлях виправлення є передчасним.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що після розгляду судами першої та апеляційної інстанції питань щодо наявності підстав для скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, останній виконав обов`язок щодо працевлаштуватися, з довідок, наданих ТОВ «ЛЕК ГРУП» вбачається, що він працює в даному товаристві з 10 грудня 2021 року на посаді вантажника.

Водночас з даної справи також вбачається, що засуджений ОСОБА_4 після скасування апеляційним судом ухвали про скерування його на реальне відбування покарання допустив ще дві неявки для періодичної реєстрації до інспекції, а саме 8 серпня 2022 року та 10 жовтня 2022 року. При цьому з актів фіксації відмови від надання письмового пояснення від 15 серпня 2022 року та 17 жовтня 2022 року вбачається, що надати письмові пояснення причин його неявок засуджений відмовився, а також відмовився від підписання письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання.

Статтею 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до підпунктів 5.3, 5.4 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року за № 270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) ... то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Також згідно з абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Разом з тим, у ході судового розгляду не було підтверджено того факту, що ОСОБА_4 не виконав покладених на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України, без поважних причин, а саме без поважних причин не з`явився б до інспекції два і більше разів підряд, а також три і більше разів вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.
Зокрема, як вбачається з листка реєстрації засуджений ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Личаківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області 2 серпня 2021 року, 8 серпня 2022 року та 10 жовтня 2022 року. Пояснення щодо причин першої неявки надавались ним ще під час розгляду судами попереднього подання. А щодо двох останніх неявок слід зауважити що хоч засудженим і не було надано пояснень та доказів на підтвердження поважності даних неявок, однак такі не мають систематичний характер, у наступні визначені за графіком дні засуджений прибував до Личаківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, що на думку суду свідчить про відсутність у засудженого умислу на ухилення від виконання покладених на нього обов`язків.
Також з матеріалів особової справи вбачається, що хоч протягом іспитового строку засуджений ОСОБА_4 і вчинив правопорушення, що потягли адміністративні стягнення, однак такі було вчинено ним лише двічі та з проміжком часу в рік 12 листопада 2021 року за ст. 44-3 КУпАП та 4 липня 2022 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП. При цьому згідно з вимогою УІАП ГУ НП у Львівській області та по Україні під час іспитового строку нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 не вчиняв.
Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до переконання, що наведені в клопотанні доводи не є достатніми для висновку про те, що засуджений на шлях виправлення не став та повинен бути направлений для відбування реального покарання.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність станом на день розгляду подання об`єктивних підстав для скасування відносно ОСОБА_4 звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

у задоволенні подання провідного інспектора Личаківського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком щодо засудженого ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1