Справа № 761/4404/23
Провадження № 1-кс/761/3159/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001326 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5 ч. 3 ст. 436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001326 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5 ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.09.2022, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001326 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5 ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні забезпечується прокурорами Офісу Генерального прокурора.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, серед іншого, встановлено, що у 2014 році організована група осіб перереєструвала ТОВ «ІСТ.НЕТ» () за законодавством так званої «ДНР» і здійснює трансляцію антиукраїнського контенту, тобто програм передач телевізійних каналів так званої «ДНР» та російської федерації, які містять викривлену інформацію про війну рф проти України, заперечують тимчасову окупацію частини території України, а також глорифікують осіб, які її здійснюють. Таким чином, власники та службові особи ТОВ «ІСТ.НЕТ» забезпечують діяльність вказаного суб`єкта господарювання на тимчасово окупованій території України відповідно до законодавства т.зв. «ДНР», чим вчиняють надання та збір активів, усвідомлюючи можливості того, що їх буде використано для будь-яких цілей терористичною організацією.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ІСТ.НЕТ» у 22.10.2014 було перереєстровано за законодавством т.зв. «ДНР» під назвою рос. ООО «ИСТ.НЭТ» (рос. ИКЮЛ 36560875, юр. адрес: ДНР, 83092, г. Донецк, Буденновский район, ул. 230-й Стрелковой дивизии, дом 9», «Свидетельство о государственной регистрации юридического лица серии АА03 №051345 (рег. №01 01 06 000858)»), має рахунки у т.зв. «Центральному республіканському банку ДНР» (рос. «Р/с в ЦРБ ДНР г. Донецка»), а також ліцензії на надання телекомунікаційних послуг т.зв. «Министерства связи ДНР» (рос. «лицензия №СМ-0145 от 05.12.2017 на предоставление телекоммуникационных услуг по передаче данных, за исключением телекоммуникационных услуг по передаче данных для целей передачи голосовой информации» та рос. «лицензия №СО-0063 от 01.02.2018 на предоставление телекоммуникационных услуг для кабельного (не эфирного) вещания»). Зазначені обставини свідчать про ведення підприємством ТОВ «ІСТ.НЕТ» господарської діяльності на території т.зв. «ДНР», що передбачає сплату податків та інших обов`язкових платежів до т.зв. «бюджету ДНР».

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті оператора телекомунікацій EAST.NET за посиланням www.east.net.ua, на тимчасово окупованій російською федерацією території України т.зв. «ДНР» транслює телеканали «Россия 24», «НТВ», «Оплот», «Оплот 2», «Новороссия», «Первый канал», «Россия 1», «Звезда», «REN-TV» та інші, які виправдовують, визнають правомірною, заперечують збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, та глорифікують її учасників.

Згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2014 року по справі № 826/3456/14, рішень Національної ради з питань телебачення і радіомовлення від 17.07.2014 року № 297, від 24.07.2014 року № 490, від 24.07.2014 року № 495 та від 11.07.2018 року № 883, програми вищевказаних телеканалів не відповідають вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення та чинному законодавству України, а також рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року № 133/2017, обмежені та заборонені для розповсюдження на території України.

Крім того, за оперативними даними ТОВ «ІСТ.НЕТ», окрім фізичних абонентів, надає послуги із доступу до мережі Інтернет, а також IPTV т.зв. «органам влади днр», а саме: Адміністрації Будьоннівського району м. Донецьк (вул. Октября, 17); Державним виконавчим службам в Будьоннівському, Пролетарському, Калінінському районах м. Донецьк (вул. Октября, 25, вул. Раздольна, 27-Б, проспект Ілліча, 89); Пролетарському відділу поліції т.зв. «днр» (вул. Камишинська, 19), а також мистецькому фонду «Ізоляція» (вул. Світлий шлях, 3), який з червня 2014 року використовується т.зв. «міністерством держбезпеки днр» у якості в`язниці.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ІСТ.НЕТ» () 12.11.2020 було перереєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, фактично вказане підприємство не здійснює активної господарської діяльності на території України, а використовується для прикриття ведення незаконної діяльності з трансляції на тимчасово окупованих територіях України телеканалів, у ефірах яких поширюється виправдовують, визнають правомірною, заперечують збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, та глорифікують її учасників, чим також вчиняється надання та збір активів, які буде використано для будь-яких цілей терористичною організацією т.зв. «ДНР».

Власниками та засновниками ТОВ «ІСТ.НЕТ» (, фактична адреса: м. Донецьк, вул. 230 Стрілецької Дивізії, 9, юридична адреса: АДРЕСА_1 ) є громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно до наявної у досудового розслідування інформації громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкрито рахунки в декількох банка України, через які, в тому числі, здійснюється отримання грошових коштів від діяльності ТОВ «ІСТ.НЕТ» на території т.зв. «ДНР».

Так, встановлено, що в АТ КБ «ПриватБанк». (, МФО: 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), відкрито рахунки на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 та в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (, МФО: 322001, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) - № НОМЕР_14 .

Постановою прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 27.01.2023 року грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, що належать ОСОБА_5 , визнано речовим доказом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Застосування зазначених обмежень надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як виду покарання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.09.2022, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001326 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5 ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 27.01.2023 року у вказаному кримінальному провадженні майно на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою забезпечення збереження речових доказів, які у даному кримінальному провадженні визнані постановою прокурора від 27.01.2023 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, що належать ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 131, 132, 159-164, 166, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (коштами), а саме: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 № НОМЕР_13 у АТ КБ «ПриватБанк». (, МФО: 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д); № НОМЕР_14 в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (, МФО: 322001, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1