У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000067 від 29.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 369, ч. 1 ст. 365 КК України,

встановив:

16.11.2022 року, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави зі скаргою на рішення слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 24.10.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000067 від 29.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 369, ч. 1 ст. 365 КК України, в якій просив вказане рішення слідчого скасувати.

В обґрунтування вимоги скарги вказував, що з даною постановою слідчого заявник не згоден, вважає постанову необґрунтованою, незаконною та передчасною.

Представник заявника в судовому засіданні просив розглядати скаргу без участі ОСОБА_4 , скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Тому, враховуючи стислі строки розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що 20.10.2022 року ОСОБА_4 подав до старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, клопотання про залучення його як потерпілого в кримінальному провадженні № 0000067 від 29.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 369, ч. 1 ст. 365 КК України.

Якщо слідчий приходить до висновку про те, що наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій вказаної статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК).

24.10.2022 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000067. Підставою відмови є те, що в даному кримінальному провадженні досудовим розслідуванням не встановлено наявність заподіяної ОСОБА_4 будь-якої шкоди. При цьому, не встановлено беззаперечний факт вчинення службовою особою правоохоронного органу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Завданням кримінального провадження, зокрема, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова слідчого складається, зокрема, з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу (ч. ч. 3, 5 ст. 110 КПК).

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України).

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Таким чином, з огляду на викладені положення кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення вимог скарги про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Разом з цим, заявник, прохав поновити строк звернення до суду, який пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Таким чином, строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-310 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку для звернення до суду - задовольнити.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000067 від 29.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 369, ч. 1 ст. 365 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1