печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за учасю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,
установив:
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 покладались на розсуд суду.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у її відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000415 від 13.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України.
Процесуальне керівництво здійснюють прокурори Київської міської прокуратури.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 займає посаду старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області.
В ході розслідування кримінального провадження №0002013 працівниками Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - Солом`янський УП ГУНП в м. Києві) 24.07.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. За результатами розслідування цього кримінального провадження 29.10.2021 стосовно ОСОБА_6 до Солом`янського районного суду міста Києва направлено обвинувальний акт, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Поряд з цим, 15.09.2021 ОСОБА_5 познайомившись з ОСОБА_6 дізнався, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне особисте збагачення за рахунок чужого майна.
Діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, всупереч врегульованих законом суспільним відносинам у сфері власності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 визначив для себе вчинення умисного кримінального правопорушення, заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом обману, як джерело для здобуття матеріальних благ.
Достовірно знаючи про відсутність у нього повноважень щодо здійснення досудового розслідування та прийняття рішень у кримінальному провадженні №0002013 від 23.07.2021, отримавши відомості про складання та спрямування до суду стосовно ОСОБА_6 обвинувального акту, 03.09.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вводячи в оману повідомив ОСОБА_6 , що будучи працівником правоохоронного органу та маючи зв`язки в органах прокуратури та Слом`янського районного суду міста Києва, він ( ОСОБА_5 ) домовиться про повернення судом прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , після чого буде прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Умовою прийняття таких рішень є надання йому ( ОСОБА_5 ) грошових коштів в сумі 4 тис. дол. США, які він нібито використає для надання неправомірної вигоду судді та прокурору. Під час цієї розмови ОСОБА_5 умовлянням намагався схилити ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди судді та прокурору.
Після цього, 02.10.2022, приблизно о 15:55 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном шляхом обману та перебуваючи біля приміщення супермаркету «Велмарт», за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 31, знову зустрівся з ОСОБА_6 .
В ході розмови ОСОБА_5 знову запевнив ОСОБА_6 , що після передачі йому 4000 доларів США, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002013 від 23.07.2021, суддею Слом`янського районного суду міста Києва буде повернуто процесуальному керівникові у кримінальному провадженні, а також зазначив, що все майно, яке було у нього вилучене в ході досудового розслідування також буде повернуто ОСОБА_6 .
При цьому, ОСОБА_5 своєю поведінкою та повідомленням неправдивих відомостей, викликав у ОСОБА_6 впевненість про те, що він, будучи працівником правоохоронного органу, має можливість вплинути на хід та результати судового розгляду у кримінальному провадженні №0002013 від 23.07.2021, що здійснюється Слом`янським районним судом міста Києва.
Разом з цим, наміру передавати будь-кому отримані від ОСОБА_6 грошові кошти ОСОБА_5 не мав, а планував їх привласнити та розпорядитися ними на власний розсуд.
27.10.2022 приблизно о 11 год. 58 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_6 та в ході розмови, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 повідомив, що грошові кошти ОСОБА_6 повинен передати посереднику.
Так 27.10.2022, приблизно о 12 год. 06 хв. до ОСОБА_6 , який перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов посередник - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому ОСОБА_6 будучи введеним в оману передав 4000 доларів США для ОСОБА_5 , за сприяння у поверненні суддею Слом`янського районного суду міста Києва обвинувального акту процесуальному керівникові у кримінальному провадженні №0002013 від 23.07.2021 та поверненні ОСОБА_6 вилученого в ході досудового розслідування майна.
Разом з тим, довести свій злочинний намір до кінця, тобто заволодіти та розпорядитися коштами ОСОБА_6 в сумі 4000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.10.2022 становить 146 тис. 274 грн., грн, ОСОБА_5 не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманим у порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, а саме:
- у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України;
- у підбурюванні до закінченого замаху на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
27.10.2022 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, виявлення предметів або документів, які мають значення для даного кримінального провадження, а також відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення о 12 год. 07 хв. 27.10.2022 у приміщенні під`їзду №1 буд. АДРЕСА_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено наступні речі:
- мобільний телефон «Redmi» в чохлі чорного кольору, який має IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що поміщено до сейф-пакету «Державне бюро розслідувань» №S1027317;
- мобільний телефон марки «IPhone X» в чохлі чорного кольору, який має IMEI: НОМЕР_3 , що поміщено до сейф-пакету «Державне бюро розслідувань» №S1027318;
- грошові кошти в сумі 1825 грн., купюрами: 500 грн. 1 шт., 200 грн. 6 шт., 50 грн. 1 шт., 20 грн. 2 шт., 10 грн. 2 шт., 10 грн. 1 монета, 5 грн 1 шт., що поміщено до сейф-пакету «Державне бюро розслідувань» №S2043451.
Крім цього, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, виявлення предметів або документів, які мають значення для даного кримінального провадження, а також відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення о 12 год. 06 хв. 27.10.2022 поблизу буд. №26 по вул. Березняківська у м. Києві було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено наступні речі:
- предмети зовні схожі на грошові кошти долари США номіналом 100 доларів США на загальну 500 доларів США, а саме: FL04611879B, KK28392560A, HH95371421A, KF11276859A, KB65213014E та предмети зовні схожі на імітаційні засоби, які зовні схожі на долари США, номіналом 100 доларів США у кількості 35 шт. на загальну суму 3500 доларів США, що поміщено до сейф-пакету «Державне бюро розслідувань» №B2005835;
- мобільний телефон марки SONY XPERIA IMEI: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , що поміщено до сейф-пакету «Державне бюро розслідувань» №B2005836.
Санкція частини 3 статті 369 КК України передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Згідно ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
Відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Постановами про визнання речових доказів від 27.10.2022 вище зазначені вилучені речі та документи (матеріальні об`єкти) визнані як речові докази у кримінальному провадженні №0000415 від 13.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети являються доказом злочину, а саме зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій речей.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, що визнано речовими доказами та вилучено під час процесуальних дій:

- мобільний телефон «Redmi» в чохлі чорного кольору, який має IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «IPhone X» в чохлі чорного кольору, який має IMEI: НОМЕР_3 ;

- грошові кошти в сумі 1825 грн., купюрами: 500 грн. 1 шт., 200 грн. 6 шт., 50 грн. 1 шт., 20 грн. 2 шт., 10 грн. 2 шт., 10 грн. 1 монета, 5 грн 1 шт.;

- предмети зовні схожі на грошові кошти долари США номіналом 100 доларів США на загальну 500 доларів США, а саме: FL04611879B, KK28392560A, HH95371421A, KF11276859A та KB65213014E;

- предмети зовні схожі на імітаційні засоби, які зовні схожі на долари США, номіналом 100 доларів США у кількості 35 шт. на загальну суму 3500 доларів США;

- мобільний телефон марки SONY XPERIA IMEI: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 .

Заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатися товаром, на який накладено арешт до прийняття відповідного рішення щодо його скасування у встановленому КПК України порядку..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1