Житомирський апеляційний суд
Справа №296/557/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 січня 2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в обгрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесені 17 листопада 2021 року до СРДР за №0000163 від 13 квітня 2021 року за ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 січня 2022 року, близько 20 год. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно попередньої домовленості з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_11 , прибув до приміщення для куріння готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , для отримання залишку боргових коштів у сумі 30000 гривень, які були виграні ним 20 грудня 2021 року під час користування послугами з азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет відвідувачам на гральному обладнанні у приміщенні грального закладу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У невстановлений точно досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 20 год. 23 січня 2022 року, у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які знаходились у приміщенні для куріння вказаного готельно-ресторанного комплексу, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, обумовлених наміром ОСОБА_9 отримати вказаний залишок грошових коштів, виник словесний конфлікт з останнім.

У подальшому ОСОБА_9 , знаходячись у вказаному приміщенні, у присутності ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 взяв зі столу видані йому даними особами грошові кошти в сумі 30000 гривень, які поклав до правої кишені своїх штанів.

У цей час ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , переслідуючи спільний злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом та діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили вчинити напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння його майном.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел та діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 знаходячись у вказаному приміщенні, кулаком правої руки наніс ОСОБА_9 один удар в ділянку нижньої щелепи зліва, подолавши таким чином волю потерпілого до пору з метою заволодіння його майном, від чого останній впав на підлогу. У результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: двобічного травматичного перелому нижньої щелепи в ділянці кута з права та 3-го лівого зуба, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу та діючи за попередньо змовою групою осіб, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , дістали з правої кишені джинсових штанів потерпілого грошові кошти в розмірі 30000 гривень та з лівої кишені спортивної кофти потерпілого 27000 гривень, якими заволоділи та у подальшому розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 утримуючи під руки потерпілого, вивели його з приміщення для куріння вказаного готельно-ресторанного комплексу, де на території двору даного комплексу кинули його на землю, та з метою подолання волі потерпілого до опору продовжили наносити йому удари ногами по тулубу та кінцівках, у результаті чого потерпілому ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки з права, забою правої поперекової ділянки, забою лівої кисті, забою правої гомілки, забою передньої черевної стінки, забою (гематоми) печінки.

29.07.2022 у відповідності до вимог ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомир ОСОБА_16 постановлено та оголошено ухвалу №296/4623/22 від 05.08.2022 про застосування, щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до на 60 днів, тобто до 03.10.2022, без визначення розміру застави.

28.09.2022 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомир ОСОБА_16 постановлено та оголошено ухвалу №296/6259/22 від 28.09.2022 про продовження строку застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до на 60 днів, до 26.11.2022 включно, без визначення розміру застави.

25.11.2022 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомир ОСОБА_17 постановлено та оголошено ухвалу №296/8290/22 від 25.11.2022 про продовження строку застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до на 60 днів, до 23.01.2023 (включно), без визначення розміру застави.

Слідчий також зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, максимальна відповідальність за який передбачена санкцією ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

17.01.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні є завершеним, і матеріали досудового розслідування відкриті сторонам кримінального провадження для ознайомлення.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, у відповідності до вищевказаної ухвали суду закінчується 23.01.2023 (включно), однак необхідність проведення додаткових процесуальних дій унеможливлює завершення досудового розслідування до вказаного строку, оскільки необхідно виконати наступне: ознайомити сторін з матеріалами досудового розслідування згідно вимог ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, вручити їх копії підозрюваним і захисникам, скерувати обвинувальний акт з додатками до суду.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 січня 2023 року клопотання слідчого задоволено . Продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на 30 (тридцять) днів у кримінальному провадженні №0000163 від 13 квітня 2021 року, тобто до 22 лютого 2023 року включно.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є протиправною та безпідставною.

Вказує, що слідчий суддя залишив без уваги обставини на які посилалися захисник та підозрюваний.

Зазначає, що кримінальне провадження було зареєстровано 23.01.2022 року, а про підозру повідомлено ОСОБА_7 лише 29.07.2022р. За час розслідування кримінального провадження жодного разу органи досудового слідства не зверталася до ОСОБА_7 з метою проведення слідчих дій, ризик можливого переховування від суду повністю і беззаперечно спростовується можливостю застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрацію за адресою: АДРЕСА_3 . Обставини справи підтверджують, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та роботи.

Ризик впливу на свідків спростовується тим, що зі свідками він взагалі незнайомий, а перебування під цілодобовим домашнім арештом позбавляє можливості впливати на свідків. При цьому досудове розслідування кримінального провадження завершено.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурором взагалі не обгрунтовано.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення нічим не підтверджується.

Стверджує, що факт судимості свідчить на користь підозрюваного, оскільки йому відомі наслідки не виконання обов`язків підозрюваного. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для застосування запобіжного ув`язнення. Через активний воєнний стан виїзд за кордон не можливий, а ведений в місті Житомир комендантської години з 24:00г. до 05:00г. наділяє додатковим обов`язком підозрюваного знаходиться дома у нічний час. Підозрюваний сам заінтересований в об`єктивному та повному розслідуванні кримінального провадження та встановленню усіх обставин кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_18 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України та доводів апелянта, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Так ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, враховуючи обставини справи, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та його наслідки, у сукупності дали підстави дійти висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того враховуючи міцність його соціальних зав`язків, а також вчинення злочину під час воєнного стану слід вважати доведеними стороною обвинувачення викладені в клопотанні обставини про те, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, і що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, і що наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою.

.

Враховуючи наведене, слідчий суддя з урахуванням вказаних обставин провадження, правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно продовжити запобіжний захід саме у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. При цьому слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності застосування в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурором не надано суду в якості обґрунтування клопотання доказів, які підтверджують ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість застосування до підзахисного більш м`який запобіжний захід є безпідставними, оскільки не грунтуються на матеріалах провадження. Сама юридична природа ризику будь-якої неналежної процесуальної поведінки особи полягає в обгрунтованому припущенні щодо можливості такої поведінки та не обов`язково вимагає доведеності такої реальної поведінки.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, має позитивні характеристики, працює тимчасово, заслуговують на увагу колегії суддів, проте наразі є передчасними та не впливають в даному випадку на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не може бути в даному випадку, враховуючи особу підозрюваного та інші обставини провадження, підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашнього арешту.

Та обставина, що досудове розслідування в кримінальному провадженні завершено, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу щодо підозрюваного та не можливості продовження строку тримання під вартою Дана обставина була врахована слідчим суддею при визначенні строку, на який було продовжено зазначений запобіжний захід на 30 днів.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, а застосований запобіжний захід є невмотивовано жорстоким, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення виду запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти наведеним вище ризикам.

З огляду на наведене підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення,а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 січня 2023 року якою продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, підозрюваному ОСОБА_7 на 30 (тридцять) днів, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: