Справа215/222/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0000006 від 04.01.2022 щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.09.2006 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 1ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. 20.02.2008 постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі на 2 роки. Звільнений 19.12.2009 умовно достроково на невідбутий строк покарання: 2 місяця 9 днів.
- 13.08.2010 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
- 25.10.2010 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання по вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.08.2010, до відбуття покарання 3 роки позбавлення волі. Звільнений 06.06.2012 у зв`язку з відбуттям строку покарання.
- 19.04.2013 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
- 02.10.2013 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2013 до відбуття - 3 роки та 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 15.04.2015 умовно-достроково на невідбутий строк покарання: 5 місяців 8 днів,
за статтею 126 1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , з якою він проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останньої.
Зокрема, 10.08.2021 о 22-57 годині знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме: зняв крани на кухні та здав їх в метало прийомку при цьому вчинив сварку, погрожував та ображав, чим своїми діями вчинив насилля в сім`ї. Так, відносно ОСОБА_3 , було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.11.2021 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 170 грн.
Далі, 13.11.2021 о 18-00 годині знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , шляхом словесних образ чинив психологічний тиск на свою матір ОСОБА_6 , тобто словесно погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, чим чинив домашнє насильство.
Також, 23.11.2021 о 16-30 годині знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , шляхом словесних образ чинив психологічний тиск на свою матір ОСОБА_6 , на зауваження не реагував, чим міг спричинити шкоду психологічному здоров`ю та вчинив психологічне насилля в сім`ї. Так, відносно ОСОБА_3 , було складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2021 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн.
Далі, 24.11.2021 о 22-30 годині знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , шляхом словесних образ чинив психологічний тиск на свою матір ОСОБА_6 , тобто словесно погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, чим чинив домашнє насильство. Відносно ОСОБА_3 , було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.12.2021 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн.
В подальшому, продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, 28.12.2021 ОСОБА_3 , приблизно о 17.00 годині, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої погрожував їй, ображав її словами нецензурної лайки, підвищував голос, вимагав у неї грошові кошти на власні потреби та речі молодшого брата для використання у власних цілях. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 , зазнала психологічних страждань, які виражалися в осуді з боку сусідів, погіршенні стану психологічного здоров`я та якості життя потерпілої.
Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_3 заподіяв своїй матері ОСОБА_6 , систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю та якості життя потерпілої.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.
11 січня 2022 року між сторонами кримінального провадження: прокурором ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України, за умовами якої:
1.Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:
а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) сприяти розслідуванню кримінального провадження.
Сторони погоджуються на призначення покарання за ст.126-1 КК України у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.
Захисник ОСОБА_5 підтримала правову позицію свого підзахисного.
Потерпіла ОСОБА_6 також не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим не допускається у кримінальному провадженні, якщо шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними мирової угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.126 - 1 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Потерпілою ОСОБА_6 надано прокурору письмову згоду від 11.01.2022 на укладання угоди з підозрюваним ОСОБА_3 ..

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та потерпілої ОСОБА_6 .

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 січня 2022 року в кримінальному провадженні №0000006 від 04 січня 2022 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 - 1 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України від покарання ОСОБА_3 звільнити з випробувальним терміном один рік, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: