Справа № 138/2066/17
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене доЄдиний реєстр досудових розслідувань за № 000143 від 25.05.2017 року відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В проваджені Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи тяжкість злочину, позицію сторони потерпілої, а також просив врахувати, що обвинувачений, потерпіла сторона та свідки проживають в одному населеному пункту, що не виключає вчинення на них тиску зі сторони обвинуваченого, а також чисельність відкладень розгляду кримінального провадження через неявку обвинуваченого. Також просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 затримання та доставку до суду для вирішення клопотання про встановлення міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому просив врахувати, що даних про те, що ОСОБА_11 помер немає, а його неявка до судового засідання приводить до затягування розгляду справи. Проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 щодо встановлення домашнього арешту в нічний час доби - заперечив.
Представники потерпілої сторони ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора, щодо встановлення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили встановити запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Щодо клопотання про затримання та доставку у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_11 - поклалися на думку суду.

Захисник ОСОБА_6 щодо вирішення клопотання прокурора про затримання ОСОБА_11 поклалася на розсуд суду. Щодо застосування до ОСОБА_10 ,В міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримала позицію сторони обвинуваченого ОСОБА_10 .

При вирішенні клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 судом враховується наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з п.п.4,5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , колегія суддів, враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Колегія суддів враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_10 , віднесений відповідно до ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строком покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічним позбавленням волі. Разом з цим, оцінюючи особу обвинуваченого, колегія суддів враховує, що в силу ст. 89 КК України обвинувачений є раніш не судимим, має утриманців та постійне місце проживання, за час з моменту звільнення з-під варти 30.07.2020 року не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не з`являвся у судові засідання лише з поважних причин.
ОСОБА_10 згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 2168 отримав тяжку травму внаслідок ДТП. 15.02.2021 року був госпіталізований у КВХЦ ЗМТ з приводу переломів верхньої третини лівого плеча з проведення оперативного втручання (уламкові переломи обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням з ускладненням, розрив печінки з крововиливом в черевну порожнину). Потребує подальшого лікування та проведення планового оперативного лікування. Має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю похилого віку, є її утримувачем.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, колегія суддів вважає виправданим обрання обвинуваченому ОСОБА_10 міри запобіжного заходу без застосування тримання під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту. Більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді домашнього арешту в нічний час доби на думку колегії суддів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи небезпеку його спілкування зі свідками, які проживають разом з ним в одній місцевості. При цьому суд також враховує, що потерпіла сторона також проживає в межах однієї територіальної громади з обвинуваченим та має побоювання, щодо поведінки обвинуваченого відносно них.
Щодо клопотання прокурора про надання дозволу на затримання та доставку до суду обвинуваченого ОСОБА_11 працівниками поліції колегія суддів враховує, що за положеннями ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ч. 3 ст. 188 КПК України прокурор повинен додати до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
В судовому засідання прокурором подано клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підставами для подання даного клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_11 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, неодноразово не з`являється в судові засідання, причини неявки суду не повідомляє, даних, щодо реєстрації смерті ОСОБА_11 немає, неявки призводять до неодноразового відкладення розгляду справи, що затягує розумні строки її розгляду.
На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.
Згідно із ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, або відкликання ухвали прокурором; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.
Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом; запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи неодноразовість неявки обвинуваченого ОСОБА_11 в судові засідання, тривалість судового розгляду, тяжкість пред`явленого обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що мають місце підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_11 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 188, 199, 327, 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 відмовити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 до - 02 грудня 2022 року включно.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Вінницької області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Надати дозвіл на затримання та доставку до суду обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу до Вінницького районного суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного у ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Копію ухвали про надання дозволу на затримання та доставку обвинуваченого ОСОБА_11 направити для виконання до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області та за результатом виконання письмово повідомити Вінницький районний суд Вінницької області, прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити для виконання до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області та зобов`язати негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_10 , про що письмово повідомити Вінницький районний суд Вінницької області.

Копію ухвали для відома направити у Вінницьку обласну прокуратуру.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3