Провадження №1-кп/755/611/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 ,ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0003177 від 13.05.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирославка, Бердичівського р-ну, Житомирської обл., українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Житло-сервіс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування за обвинувальним актом від 22.12.2020 року ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 364 КК України з огляду на таке.
На підставі розпорядження Київського міського голови №77 від 18.04.2011 р. та згідно наказу директора КП «Житло-сервіс» №122 від_18.04.2011 року ОСОБА_11 призначено на посаду директора Комунального підприємства «Житло-сервіс», (надалі КІІ «Житло-сервіс»), яку він обіймав до 22.06.2015 року.
Відповідно до п.4.1, 4.4 Статуту КП «Житло-сервіс», затвердженого розпорядженням Київської міської держадміністрації від 19.07.2000 р. №1205 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держадміністрації) від 25.06.2013 р. №1024 зі змінами зареєстрованими 15.07.2013 р.) директор: здійснює управління підприємством; організовує виконання поточних та перспективних програм діяльності Підприємства; розпоряджається майном Підприємства відповідно до Статуту та законодавства України; затверджує структуру та штатний розпис, Положення про структурні підрозділи, функціональні обов`язки працівників Підприємства та кошторис витрат на його утримання; вирішує кадрові питання згідно з законодавством України; укладає угоди з усіх питань господарської діяльності, видає накази і доручення; виконує інші функції, що передбачені цим Статутом та контрактом з директором; несе персональну відповідальність за виконання фінансових планів, дотримання фінансової дисципліни, виконання норм охорони праці, ефективного використання та охорони майна, переданого підприємству у повне господарське відання, дотримання законодавства України.
З огляду на викладене, ОСОБА_11 , обіймаючи посаду директора КП «Житло-сервіс» був службовою особою, оскільки обіймав в комунальному підприємстві посаду та був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарського повноваженнями.
Так, згідно Сертифікату КВ №2 від 28.09.2012 року виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контрольного у м. Києві на підставі Акту готовності об`єкта до експлуатації №24 від 20.09.2012 року будинок за адресою м. Київ, вул. Червоноткацька, 43 введено в експлуатацію. Замовником будівництва вказаного об`єкту виступало Комунальне підприємство «Житлоінвестбуд-УКБ» (надалі КП «Житлоівнестбуд - УКБ»).
В подальшому, на підставі Акту приймання-передачі об`єкту в експлуатацію 27.03.2013 року КП «Житлоінвестбуд -УКБ» в особі директора ОСОБА_12 передало будинок за адресою АДРЕСА_2 до КП «Житло-сервіс» в особі директора ОСОБА_11 для подальшої експлуатації.
Крім того, наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради №88 від 05.07.2013 року директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_11 зобов`язано тимчасово, до визначення в установленому порядку балансоутримувача, прийняти на обслуговування житловий будинок на АДРЕСА_2 .
Наказом в.о. директора КП «Житло-сервіс» №72 від 12.07.2013 року про початок обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_2 , вказаний будинок прийнято комунальним підприємством на обслуговування.
Відповідно до ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
В подальшому, в липні 2013 року у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне відчуження за плату нерухомого майна співвласників спільного майна багатоквартирного будинку у власність окремим громадянам.

З цією метою, директор КП «Житло-сервіс» ОСОБА_11 , обіймаючи посаду директора комунального підприємства, пов`язану із виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи в порушення ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України, абз.6 ч.1 ст.1, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для юридичної особи - КП «Житло-сервіс» у вигляді грошових коштів в сумі 53 500 грн., а також фізичної особи ОСОБА_13 у вигляді оформлення права власності на нерухоме майно без законних на те підстав, уклав від імені КП «Житло-сервіс» договір №454-13 від 22.08.2013 з ОСОБА_13 , який власноручно підписав та скріпив печаткою очолюваного ним комунального підприємства.
Згідно вказаного пунктів 1.1, 1.2, 2.1.2, 2.3.4, 2.3.7 вказаного Договору №454- 13 від 22.08.2013 передав для ремонту частину плоскої покрівлі, площею 100 кв.м., що межує із квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 (надалі Об`єкт) та належить ОСОБА_13 з подальшим отриманням вказаного майна (частини покрівлі) у власність останньої. При цьому, відповідно до пункту 3.1 цього Договору, КП «Житло-сервіс» отримує від ОСОБА_13 компенсацію у грошовій формі за Об`єкт, в тому числі вартість Об`єкту на рахунок КП «Житло-сервіс»,
В подальшому, ОСОБА_11 підписав та видав рахунок-фактуру №435 від 22.07.2013 для перерахування ОСОБА_13 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» №0003 МФО 322669 відкритий в Головному управлінні по м. Києву та Київській області, грошових коштів в сумі 53500, 00 грн. (з ПДВ) згідно договору №545-13 від 22.08.2013 року.
На підставі вказаного рахунку-фактури №435 від 22.07.2013 ОСОБА_13 здійснено перерахування грошових коштів в сумі 53500,00 грн. (з ПДВ) згідно договору №454-13 від 22.08.2013 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» № НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_11 підписано та видано довідку №110/010-1374 від 28.08.2013 року, а також Акт прийому-передачі, згідно якого КП «Житло-сервіс» передано ОСОБА_13 об`єкт нерухомості частину плоскої покрівлі біля квартири АДРЕСА_4 загальною площею 100 кв.м, та підтверджено, що оплата за передане нерухоме майно здійснена в повному обсязі.
Таким чином, ОСОБА_11 фактично розпорядився майном, яке йому було ввірено, достовірно знаючи, що вказане нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку, чим довів свій злочинний умисел до кінця.
В подальшому, вказані Договір №454-13 від 22.08.2013, Довідка №110/010- 1374 від 28.08.2013 року та Акт прийому-передачі, подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, що стало підставою для проведення 05.09.2014 державної реєстрації права власності на частину плоскої покрівлі що межує із квартирою АДРЕСА_5 , шляхом реєстрації змін до Розділу «Інформація про зміни об`єкта нерухомого майна» по об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_5 та включення площі покрівлі до загальної площі зазначеної квартири.
Згідно Висновку судової оціночно-будівельної експертизи №46/20 від 16.03.2020 ринкова вартість об`єкта нерухомого майна - частини плоскої покрівлі площею 100 м2, згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 , станом на 22.08.2013 року становила 71 292,00 грн.
З огляду на викладене, умисними протиправними діями ОСОБА_11 , що полягали у протиправному відчуженні нерухомого майна співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 завдано збитків, в сумі 71 292,00 грн., що становить 124 (71 292 : 573,5) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно примітки 3 до ст. 364 КК України є істотною шкодою.

Дії ОСОБА_11 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 364 КК України, тобто, зловживання службовим становищем, а саме в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної та юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам окремих громадян.
Крім того, директор КП «Житло-сервіс» ОСОБА_11 , обіймаючи посаду директора комунального підприємства, пов`язану із виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи в порушення 4.2 ст.382 Цивільного кодексу України, абз.6 ч.1 ст.1, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для юридичної особи КП «Житло-сервіс» у вигляді грошових коштів в сумі 192 000,00 грн., а також фізичної особи ОСОБА_14 у вигляді оформлення права власності на нерухоме майно без законних на те підстав, уклав від імені КП «Житло-сервіс» договір №464-13 від 27.08.2013 з ОСОБА_14 , який власноручно підписав та скріпив печаткою очолюваного ним комунального підприємства.
Згідно вказаного пунктів 1.1, 1.2, 2.1.2, 2.3.4, 2.3.7 вказаного Договору №464-13 від 27.08.2013 передав для ремонту частину технічного поверху площею 60 кв.м., що межує із квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_6 (надалі Об`єкт) та належить ОСОБА_14 з подальшим отриманням вказаного майна у власність останнього. При цьому, відповідно до пункту 3.1 цього Договору, КП «Житло-сервіс» отримує від ОСОБА_14 компенсацію у грошовій формі за Об`єкт, в тому числі вартість Об`єкту на рахунок КП «Житло-сервіс».
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 підписав та видав рахунок-фактуру №440 від 27.08.2013 для перерахування ОСОБА_14 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» №0003 МФО 322669 відкритий в Головному управлінні по м. Києву та Київській області, грошових коштів в сумі 192 000,00 грн. (з ПДВ) згідно договору №464-13 від 27.08.2013.
На підставі вказаного рахунку-фактури №440 від 27.08.2013 ОСОБА_14 здійснено перерахування грошових коштів в сумі 192 000,00 грн. (з ПДВ) згідно договору №464-13 від 27.08.2013 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанціями №126 від 28.08.2013 та №231 від 18.09.2013.
Таким чином, ОСОБА_11 фактично розпорядився майном, яке йому було ввірено, достовірно знаючи, що вказане нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку, чим довів свій злочинний умисел до кінця.
В подальшому, вказані Договір №464-13 від 27.08.2013 та квитанціями №126 від 28.08.2013 та №231 від 18.09.2013, подано до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що стало підставою для проведення 13.01.2016 державної реєстрації права власності на частину технічного поверху площею 60 кв.м. що межує із квартирою АДРЕСА_7 , шляхом реєстрації змін до Розділу «Інформація про зміни об`єкта нерухомого майна» по об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_7 та включення площі технічного поверху до загальної площі зазначеної квартири.
Згідно Висновку судової оціночно-будівельної експертизи №46/20 від 16.03.2020 ринкова вартість об`єкта нерухомого майна частини технічного поверху площею 60 м2, згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_7 , станом на 27.08.2013 року становила 685 500,00 грн.
З огляду на викладене, умисними протиправними діями ОСОБА_11 , що полягали у протиправному відчуженні нерухомого майна співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 завдано збитків, в сумі 685 500,00 грн., що становить 1 195 (685 500 : 573,5) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно примітки 4 до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.
Дії ОСОБА_11 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 364 КК України, тобто зловживання службовим становищем, а саме в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної та юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав та пояснив, що 01.10.2008 року був призначений на посаду виконуючим обов`язків КП «Житло-сервіс», а в 2011 році відповідно до розпорядження Київського міського голови, його було призначено директором вказаного підприємства з підписанням відповідного контракту з ОСОБА_11 , з одного боку та КДА, з іншого, Статутом підприємства було визначено посадові обов`язки. Повідомив, що будинок по вул. Червоноткацькій в м. Києві, не просто перебував на обслуговуванні КП «Житло-сервіс», а й був на балансі підприємства, в тому числі і його нежитлові приміщення. Зазначив, що як керівник підприємства не мав права розпоряджатись майном. Він підписував договори про передачу майна з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та розрахунки фактури на плату коштів від 22.07.2013 року в сумі 170 00 грн. та 53 500 грн., однак за укладення договорів особистої вигоди не отримував. Пояснив, що в вересня 2012 року відповідно до сертифікату будинок по АДРЕСА_2 був прийнятий в експлуатацію. Через півроку, в квітні 2013 року, відповідно до Акту було виявлено 58 пунктів недопрацювання та проблемних питань, які не були виконані при прийнятті будинку в експлуатацію, крім того було виявлено великі проблеми з покрівлею будинку. Хоч і будинок був зданий в експлуатацію існували недопрацювання, з приводу чого постійно відбувались робочі народи аби усунути недоліки. Проблеми тривали не один місяць. Зимовий період 2012-2013 р.р. та детальне обстеження будинку виявив повну невідповідність технічної документації з тим, що збудовано, а саме, покрівлі та окремих конструктивних елементів, в результаті якого після дощів та танення снігу потекла покрівля та примикання стін та перекриття, які межують з квартирами, що підтверджувалось: Актами внутрішніх комісій КГІ «Житло-сервіс»; Листами та зверненнями до забудовника та генпідрядника; Актами спільних комісій (мешканці та забудовник); Актом будівельної лабораторії, в якому зазначено наступне: ...«в проектному рішенні покрівлі будинку та окремих вузлів були внесені зміни. Верхній гідроізоляційний шар має товщину менше 1 мм, який змився. В цілому покрівля в незадовільному технічному стані.» ОСОБА_11 повідомили, що є люди, які страждають від проблем з покрівлею будинку та хочуть вкласти власні кошти, і відремонтувати покрівлю, з якими в подальшому було укладено договори. В цих договорах було виписано пункти щодо передачу їх у власність, однак якщо вони хотіли відчужити вони повинні були виконати ряд пунктів зазначених в договорі, серед них, зокрема, 1) отримати згоду усіх співвласників; 2) звернутись в КМДА щодо сплати пайової участі; 3) діяти з цього питання згідно чинного законодавства та отримання ряду документів, які унеможливлювати отримати вказані приміщення у власність. ОСОБА_11 пояснив, що розумів, що підписання вказаних договорів не є підставою для отримання у власність приміщень, єдиною метою підписання договорів було сумісне сприяння та згуртування коштів для ремонту покрівлі будинку. ОСОБА_11 , як керівник КП «Житло-сервіс», звернувся за висновком про стан збудованого об`єкта нерухомості по АДРЕСА_2 . Про що, було надано висновок, що покрівля будинку не відповідає будь яким нормам. ОСОБА_11 доповіли, що одним із шляхів вирішення проблеми з покрівлею будинку є підписання таких договорів, як один із способів фінансування з подальшим спрямуванням зазначених коштів на відновлення будинку. Коли кошти були перераховані на рахунок КП «Житло-сервіс» в подальшому вони були витрачені на відновлення будинку по АДРЕСА_2 , особистої вигоди з цього ОСОБА_11 не отримував. Ремонтні роботи виконувались як підрядними організаціями, так і КП «Житло-сервіс». ОСОБА_11 повідомив, що йому не було відомо, що приміщення загального користування є спільною власністю квартир багатоповерхового будинку. Пояснив, що у технічному приміщенні, яке межувало з квартирою АДРЕСА_7 , яка належала ОСОБА_14 , з яким в подальшому було підписано договір №464-13 від 27.08.2013, протікала вода, а через контактуючі шви вода в подальшому протікала до квартири та до перекриття. ОСОБА_11 , пояснив, що строки здачі будинку були затягнуті, люди прагнули отримати свою власність та заселитись до будинку, тому він прийняв будинок з недоліками, які налічувати 58 пунктів. Повідомив, що приблизно 10 років тому було скасовано комісійний прийом будинків на підставі якого складався Акт державної комісії, який налічував більше 25 службовців. Станом на 2013 рік такого порядку не було, утворили Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДАІМ). ОСОБА_11 зазначив, що не міг не прийняти будинок АДРЕСА_2 , який був з багатьма недоліками, оскільки був такий порядок, було надано доручення для його прийняття. Однак, на час прийому будинку ОСОБА_11 не було відомо, що в будинку протікає криша, недоліки почали виявлятись пізніше, коли розпочались опади. Зазначив, що розбіжності зазначені в платіжних дорученнях, я яких зазначено, що кошти пішли на ремонт ліфта по АДРЕСА_8 , пов`язані з програмою 1С. Повідомив, що покрівля будинку і його технічні приміщення нікуди не забирали, вони прибираються працівниками та виконуються всі робити аби вони не протікали. ОСОБА_11 зазначив, що не знайомий з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , договори, які вже були підписані йому на підпис принесли працівники КП «Житло-сервіс», саме мешканці будинку були ініціаторами укладення договорів. Пояснив, що йому не було відомо, що на підставі цих договорів в подальшому було здійснено реєстрацію права власності.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що проживає за адресою : АДРЕСА_9 . Спілкуючись із іншими власниками квартир вказаного будинку, йому стало відомо про проблеми з дахом будинку, а саме, мешканці скаржились, що дах протікає. Після чого мешканці будинку вирішили викликати працівників ЖЕКу, для з`ясування обставин. Про дану ситуацію ОСОБА_8 стало відомо в 2015 році. Повідомив, що мешканці будинку помітили, що на даху будинку щось відбувається, для з`ясування обставин, вони вилізли на дах сусіднього будинку, і помітили, що власник квартири прорізав двері з вікна, яке було по плану його квартири, захопив площу даху та побудував футбольне поле, огородивши його. Крім цього, іншим мешканцям будинку було обмежено доступ на дах. В 2015 році стало відомо, що власник квартири АДРЕСА_5 , перебудував з вікна двері та влаштував на даху футбольне поле, огородивши його сіткою, куди неможливо було потрапити. Потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що з 2014 року на дах будинку неможливо було потрапити, оскільки було встановлено огорожу на який висіли замки. Зазначив, що ініціативна група власників квартир вказаного будинку, які були обрані від будинку (приблизно 15 чол.) збирались на даху будинку для обговорення питань пов`язаних з обслуговуванням будинку. Збирались у технічному приміщенні з надписом «горище» протягом півтора року, після чого доступ було обмежено, так як з`явились врізані замки, на що керівник «Житло-сервіс» повідомила, що це вона врізала замки аби там не збирались. Частина приміщення горища будинку стала власністю квартири АДРЕСА_10 , вище зазначеного будинку, а саме гр. ОСОБА_14 , який в подальшому подарував його своїй дочці. ОСОБА_8 зазначив, що їм було потрібно потрапити на дах будинку, оскільки з 2014 року ініціативній групі не було, де проводити збори, на той час всі горища вже були відчужені. Після того, як мешканці не змогли потрапити на дах будинку, ОСОБА_8 особисто звертався до профільної організації, до начальника ЖЕКу, яка повідомила, що з дахом будинку за адресою: АДРЕСА_2 проблеми, він тече, і не потрібно туди ходити. ОСОБА_8 зазначив, що на дах будинку не могли потрапити до 2019 року.

Підтримав цивільний позов до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину та просив стягнути з обвинуваченого на його користь 2322,59 грн. матеріальної школи завданої умисними протиправними діями ОСОБА_11 , що полягали у протиправному відчуженні нерухомого майна співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку.

Як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 364 КК України, в судовому засіданні, за клопотанням сторони обвинувачення, були допитані свідки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що з 03.04.2018 року працює в КП «Житло-сервіс» головним бухгалтером, до її обов`язків входить здійснення фінансової діяльності підприємства. Повідомила, що їй невідомо яким чином в 2013 році відбувалось перенесення даних з бази 1С на банківську систему. Повідомила, що дані до бази 1С про відповідальну особу на платіжному дорученні могли бути перенесені автоматично, відповідно до налаштування програми. Пояснила, що їй невідомо, чому в платіжному дорученні від 30.08.2013 з приводу оплати ОСОБА_14 відповідно до договору №464-13 вказано призначення платежу: «Оплата за ремонт ліфта вул. Урлівська, 8-А». Пояснила, що на сьогоднішній час стаття «призначення платежу» ні на що не впливає, а платіжні доручення автоматично «вигружаються» та «підтягуються» з програми 1С, вхідне доручення контролює суму коштів, що надходять до підприємства, цільове призначення, дохід підприємства. Пояснила термін «вигрузка» означає перенесення з бази клієнт-банк в програму 1С, яка використовується як основна програма на підприєстві КП «Житло-сервіс». Зазначила, що в платіжному дорученні від 30.08.2013 з приводу оплати ОСОБА_14 в графі в графі «назначения платежа» зазначено від кого надійшли кошти та зазначено, відповідно якого договору, а графа «статья движения денежных средств» програмою «підтягується» автоматично. Пояснила, що платіжне доручення це не бухгалтерський документ, його формує програма 1С, а банківська виписка є бухгалтерським документом. Повідомила, що заповнення графи «статья движения денежных средств» не означає, що саме туди пішли вказані кошти.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила, що працює в КП «Житло-сервіс» більше 10 років, останнім часом працює провідним бухгалтером. Повідомила, що до її обов`язків входить робота з системою клієнт-банк та перенесення даних в програму 1С. Ознайомившись у судовому засіданні з скриншотом платіжного доручення (том 4 а.с.36) повідомила, що ОСОБА_16 його не формувала, воно сформоване банком. Пояснила, що це копія вхідного платежу і його формує банк, після чого воно надходить на розрахунковий рахунок підприємства і будь-який бухгалтер «вигружає» ці документи, тому не може точно сказати що ці документи були «вигружені» нею, пояснила, що навіть якщо ОСОБА_16 перебуватиме в відпустці програма 1С буде зазначати її прізвище, це пов`язано з налаштуванням програми. Зазначила, що ОСОБА_16 немає відношення до зазначеного документу, оскільки в день буває вхідних та вихідних документів тисячі доручень, і в кожному буде зазначено її прізвище. Пояснила, що перенесення даних з клієнт-банку в систему 1С здійснюється автоматично, вони «вигружаються» списком, і окремо кожне доручення вона не бачить. Щодо зазначення в скриншоті платежу (том 4 а.с.36, 37) в графі «статья движения денежных средств»: «Оплата за ремонт ліфта АДРЕСА_8 », вона не змогла пояснити, хто вносив ці дані в документ та повідомила, що це була не ОСОБА_16 Повідомила, що позначки «назначения платежа» зазначаються особою в банку, яка здійснює платіж або касиром, а потім вказана інформація автоматично переноситься в систему клієнт-банк, і ОСОБА_16 як бухгалтер не має відношення до цієї інформації, як і до змісту цієї графи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що працює заступником директора в КП «Житло сервіс» з 2015 року, пояснив що 2013-2014 році не працював в КП «Житло сервіс». Повідомив, зо з початку його роботи в 2015 році, будинок за адресою: АДРЕСА_2 перебував на балансі КП «Житло сервіс», з 2013 року. В 2013 році будинок було здано в експлуатацію, і підприємство почало його обслуговувати. Зазначив, що вказаний будинок будувало КП «Житлоінвестбуд УКБ», і вказане підприємство вводило його в експлуатацію, отримувало сертифікат про закінчення ремонтних робіт, на підставі, скоріше за все, акту прийому передачі. Пояснив, що КП «Житло сервіс» в разі передачі будинків на експлуатацію не має право розпоряджатись майном, оскільки не є власником будинку, а балансоутримувачем. Зазначив, що будинок здається як єдине ціле, коли його побудували видається сертифікат, і він передається як цілий об`єкт, а не окремо покрівля, нежитлові приміщення будинку. Наданий час будинок за адресою: АДРЕСА_2 , не обслуговується КП «Житло сервіс», оскільки там було створено ОСББ.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомила, що обвинуваченого ОСОБА_11 не знає. Пояснила, що працюючи на посаді державного реєстратора здійснювала державну реєстрацію прав на нерухоме майно в тому числі і зміну його площі. Пояснила, що в 2016 році документи необхідні реєстрації для (технічна документація, в тому числі складена інженером) заявником подавались заяви до ЦНАП, які в подальшому передаються державному реєстратору. Загалом протягом року ОСОБА_18 , як державний реєстратор вчиняє більше півтори тисячі реєстраційних дій. Пояснила, що зміна площі нерухомого майна державним реєстратором здійснюється на підставі технічної документації. Зазначила, що до обов`язків державного реєстратора не входить вивчення та перевірка з якими площами межує приміщення та його призначення, це робота інженерів, які проводять технічну інвентаризацію, що засвідчують відповідною документацією, крім того не дає оцінку документів, зокрема їх законності, які подаються реєстратору, цим займаються працівники ЦНАП. З 2016 року відбулися зміни в державній реєстрації, зокрема до 2016 року (відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції) не було «свідоцтва про право власності», а державний реєстратор тільки зміни, як підтвердження внесення змін видавалось рішення державного реєстратора, такий документ як «Свідоцтво» не видавався. Пояснила, що в технічній документації зазначено за рахунок якої площі збільшується розмір житла, при зазначенні в технічній документації відмітки про зміни площі на підставі «самочинної забудови» (вказану відмітку робить інженер), в такому разі реєстратор відмовляє в реєстрації. При цьому відбувається зміна площі житла, а не власника.

Свідок ОСОБА_19 на електронну адресу суду направив клопотання та повідомив, що протягом 2 років працює у м. Полтава і не має можливості бути присутнім на судових засіданнях. Пояснив, що у справі є його письмові свідчення, просив розглядати справу без його участі.

Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (перебуває за кордоном, у Словаччині) не забезпечені стороною обвинувачення.

Відповідно до ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Даний обов`язок закону стороною обвинувачення був виконаний частково. У зв`язку з чим, судом неодноразово було застосовано приводи (07.09.2021, 15.09.2021, 30.09.2021, 03.11.2021, 22.12.2021 року) до свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які не було виконано, а прокурор не забезпечив явку свідків, суд вважає, що прокурор вичерпав можливість щодо надання доказу у вигляді свідчень вказаних осіб. Судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаних свідків, а подальше перенесення судового засідання буде сприяти явному затягуванню розумного строку розгляду кримінального провадження. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе не допитувати свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Вище наведені показання свідків обвинувачення, суд оцінює як такі, що не доводять, вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, оскільки вони не підтвердили факт зловживання обвинуваченим ОСОБА_11 службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної та юридичної особи, використанні службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, що завдало істотної та тяжкої шкоди охоронюваним законом правам окремих громадян.

Судом відповідно до вимог ст. 23 КК України досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення:

-витяг з ЄРДР №0000196 від 09.10.2017 року за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 364 КК України (том 3 а.с. 1-4 )

-рапорт прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_22 від 06.05.2020 року (том 3 а.с.5-6)

-постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_22 від 06.05.2020 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (том 3 а.с.7-9)

-постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_22 від 13.05.2020 року про виділення матеріалів досудового розслідування під №0003177 від 13.05.2020 року ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 364 КК України (том 3 а.с.10-11)

-постанова про призначення групи прокурорів від 19.08.2019 (том 3 а.с.15)

-постанова про призначення слідчої групи від 17.11.2017, 12.08.2019 (том 3 а.с.16, 17-18)

-повідомлення про початок досудового розслідування від 12.08.2019 (том 3 а.с.19)

-копія ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду №755/10645/19 від 09.12.2019 про надання тимчасового доступу до документів у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000196 від 06.10.2017 (том 3 а.с. 20-24)

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 26.12.2019 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали (том 3 а.с 25-27)

-договір №464-13 від 27.08.2013 між КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», в особі директора ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_14 (том 3 а.с. 28-30)

-розрахунок фактура №440 від 27.08.2013 АТ «Ощадбанк» про перерахунок гр. ОСОБА_14 на рахунок КП «Житло-сервіс» 192 000 грн. на підставі договору №464-13 від 27.08.2013 (том 3 а.с. 31)

-копія про рахунку на сплату платежів до бюджету від 28.08.2013 про перерахунок гр. ОСОБА_14 на рахунок КП «Житло-сервіс» 170 000 грн., копія про рахунку на сплату платежів до бюджету від 19.09.2013 про перерахунок гр. ОСОБА_14 на рахунок КП «Житло-сервіс» 22 000 грн. на підставі договору №464-13 від 27.08.2013 (том 3 а.с.32)

-копія ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду №755/10645/19 від 09.12.2019 про надання тимчасового доступу до документів у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000196 від 06.10.2017 (том 3 а.с. 33-37)

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2019 з копією опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали (том 3 а.с 38-41)

-реєстраційна справа №0 ОСОБА_21 , ОСОБА_23 (картка прийому заяви №27809627 від 13.01.2016; копія паспорта ОСОБА_21 ; копія тимчасової посвідки на постійне місце проживання в Україні ОСОБА_23 ; копія ІПН ОСОБА_23 ; копія кваліфікаційного сертифікату відповідального виконання окремих видів робіт, пов`язаних із створенням об`єкта архітектури; копія довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 15.12.2015 ТОВ «Інвестиції та проекти» відповідно до якої, згідно проведеної інвентаризації ТОВ «Інвестиції та проекти» від 15.12.2015 за адресою: АДРЕСА_6 , з об`єднаним нежитловим приміщенням (без номеру), яке розташоване поряд з квартирою на одному поверсі: встановив, об`єднання квартири з нежитловим приміщенням було виконано згідно Державних будівельних норм та правил України та без порушення конструктиву будівлі. Після об`єднання квартири АДРЕСА_10 з нежитловим приміщенням (без номеру) має адресу: АДРЕСА_6 ; копія Згоди ОСОБА_21 та ОСОБА_23 на об`єднання квартири АДРЕСА_10 з нежитловим приміщенням (без номеру); копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_6 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_7 ; копія договору №464-13 від 27.08.2013 між КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», в особі директора ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_14 ; копія договору дарування квартири АДРЕСА_7 , від ОСОБА_14 (дарувальник) до ОСОБА_21 та ОСОБА_23 від 02.07.2015; Згоди ОСОБА_14 на об`єднання квартири АДРЕСА_7 з нежитловим приміщенням (без номеру) від 12.01.2016; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 15.01.2016 державним реєстратором ОСОБА_18 об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 ; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_6 від 15.01.2016; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.01.2016 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_18 ; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 02.07.2015 державним реєстратором ОСОБА_24 об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 ; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 02.07.2015 державним реєстратором ОСОБА_24 об`єкта нерухомого майна № 0; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт нерухомого майна № 0, об`єкта житлової нерухомості за АДРЕСА_6 від 02.07.2015; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.07.2015 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_24 ; картка прийому заяви №2693295 ОСОБА_14 від 29.05.2013; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 17.06.2013 державним реєстратором ОСОБА_25 ; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_6 від 17.06.2013; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.06.2013 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_25 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_6 від 17.06.2013); (том 3 а.с.42-98)

-копія ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду №755/10645/19 від 27.11.2019 про надання тимчасового доступу до документів у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000196 від 06.10.2017 (том 3 а.с. 98-102)

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2019 з копією опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали (том 3 а.с 103-106)

-реєстраційна справа №0 квартири АДРЕСА_5 (картка прийому заяви №14931411; рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.08.2014 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_26 ; рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2014 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_20 ; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 05.09.2014 державним реєстратором ОСОБА_20 ; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_3 від 05.09.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2014 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_20 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_3 від 05.09.2014; картка прийому заяви №667464; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 23.03.2013 державним реєстратором ОСОБА_27 ; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_3 від 23.03.2013; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.03.2013 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_27 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_3 від 23.03.2013) (том 3 а.с.107-131)

-копія ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду №755/10645/19 від 13.02.2020 про надання тимчасового доступу до документів у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000196 від 06.10.2017 (том 3 а.с. 134-138)

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.03.2020 з копією опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали (том 3 а.с 139-141)

-копія реєстраційної справи №0 квартири АДРЕСА_5 (картка прийому заяви №667464; копія заяви ОСОБА_13 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; копія державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 28.04.2010 видану КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд УКБ»; копія акту готовності об`єкта до експлуатації №24 від 20.09.2012, за адресою: АДРЕСА_2 ; копія сертифікату серія КВ №2 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про відповідність закінченого будівництвом об`єктом: ЖК №3 на АДРЕСА_2 ; копія розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №532 від 28.11.2012 про присвоєння новозбудованому об`єкту: житловий будинок АДРЕСА_11 , поштову адресу; копія договору купівлі продажу від 20.02.2013 від КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд УКБ» до ОСОБА_13 квартири АДРЕСА_12 ; копії довідок КП «Житлоінвестбуд УКБ» від 27.02.2013; копія акту прийому передачі квартири від 27.02.2013 ОСОБА_13 загальною площею 90,70 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 від 25.07.2012; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 23.03.2013 державним реєстратором ОСОБА_27 ; копія Витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 23.03.2013; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_3 від 23.03.2013; копія рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.03.2013 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_27 ; копія Відомості про об`єкт нерухомого майна квартири, за адресою: АДРЕСА_3 від 23.03.2013; копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_3 від 23.03.2013; копія картки прийому заяви № 667464) (том 3 а.с.142-182) ;

-копія реєстраційної справи № 0 квартири АДРЕСА_5 (копії картки прийому заяви №14931411; копія заяви ОСОБА_13 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; копія довіреності від 20.02.2013 надана ОСОБА_13 для ОСОБА_19 ; копія технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_5 (загальна площа 124,8 кв.м); копія договору №454-13 від 22.08.2013 КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» в особі директора ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ; копії актів прийому передачі; копія декларації про готовність об`єкта до експлуатації Державної архітектурно будівельної інспекції України від 23.07.2014 (загальна площа квартири 125,1 кв.м); копія довідки КП «Житло-сервіс» від 28.08.2013 про сплату ОСОБА_13 відповідно до договору від 22.08.2013 №454-13 коштів в сумі 53 500 грн.; копія свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна від 23.03.2013 на квартиру АДРЕСА_5 (загальна площа 90,7 кв.м); копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2014 на квартиру АДРЕСА_5 (загальна площа 124,8 кв.м); копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.03.2013 на квартиру АДРЕСА_5 (загальна площа 90,7 кв.м); копія рішення про зупинення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.08.2014 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_26 ); копія рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2014 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_20 ; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 05.09.2014 державним реєстратором ОСОБА_20 ; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на об`єкт житлової нерухомості за АДРЕСА_3 від 05.09.2014; копія свідоцтва про право власності ОСОБА_13 на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_5 (загальна площа 124,8 кв.м) від 05.09.2014; копія рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2014 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_20 ) (том 3 а.с.183-242);

-копія ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду №755/10645/19 від 18.09.2019 про надання тимчасового доступу до документів у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000196 від 06.10.2017 (том 4 а.с. 1-5)

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.09.2019 з копією опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали (том 4 а.с 6-9)

-копія особової картки працівника ОСОБА_11 з доданими документами КП «Житло сервіс» (том 4 а.с.10-23)

-копія наказу №538-к від 20.12.2006 директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_28 про прийняття по переводу з ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест» ОСОБА_11 на посаду першого заступника директора підприємства з 01.12.2006 (том 4 а.с.24)

-копія заяви від 22.11.2006 ОСОБА_11 до директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_28 про прийняття на посаду першого заступника директора підприємства з 01.12.2006 ( том 4 а.с. 25)

-копія наказу №222 к від 19.06.2007 директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_28 про переведення з 01.06.2007 ОСОБА_11 на посаду першого заступника директора начальника управління з надання послуг (том 4 а.с.26)

-копія заяви від 01.06.2007 ОСОБА_11 до директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_28 про переведення на посаду першого заступника директора - начальника управління з надання послуг ( том 4 а.с. 27)

-копія розпорядження Київського міського голови №403 від 30.09.2008 про покладення на ОСОБА_11 виконання обов`язків директора КП «Житло-сервіс», тимчасово, до вирішення питання щодо призначення у установленому порядку директора (том 4 а.с.28)

-копія наказу заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_29 №152-к від 06.10.2008 про покладення на ОСОБА_11 виконання обов`язків директора КП «Житло-сервіс», тимчасово (том 4 а.с.29)

-копія наказу в.о. директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_30 №659 к від 01.10.2008 про призначення виконуючого обов`язки директора підприємства (том 4 а.с.31)

-копія розпорядження Київського міського голови №77 від 18.04.2011 про призначення ОСОБА_11 директором КП «Житло-сервіс», з 18.04.2011 на контрактній основі (том 4 а.с.32)

-копія наказу директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_30 №122 к від 18.04.2011 про вступ з 18.04.2011 до виконання обов`язків директора підприємства КП «Житло-сервіс» (том 4 а.с.33)

-копія наказу директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_30 №67 к від 22.06.2015 про припинення виконання обов`язків директора у зв`язку із звільненням за угодою сторін (том 4 а.с.34)

-копія розпорядження Київського міського голови №382 від 15.06.2015 про звільнення ОСОБА_11 з посади директора КП «Житло-сервіс», з 22.06.2015 за угодою сторін (том 4 а.с.35)

-скриншот платіжного доручення №703 від 22.08.2013 про оплату за ремонт ліфта по вул. Урлівська, 8-А ОСОБА_13 на користь КП «Житло-сервіс» в сумі 53 500, 00 грн. Призначення платежу: оплата за договором №454-13 від 22.08.2013 (том 4 а.с.36)

-скриншот платіжного доручення №410 від 30.08.2013 про оплату за ремонт ліфта по вул. Урлівська, 8-А ОСОБА_31 на користь КП «Житло-сервіс» в сумі 170 000, 00 грн. Призначення платежу: оплата за договором №464-13 від 28.08.2013 (том 4 а.с.37)

-скриншот платіжного доручення №463 від 18.09.2013 про оплату за ремонт ліфта по вул. Урлівська, 8-А ОСОБА_31 на користь КП «Житло-сервіс» в сумі 22 000, 00 грн. Призначення платежу: оплата за договором №464-13 від 28.08.2013 (том 4 а.с.38)

-копія сертифікату серія КВ №2 Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта: житлового будинку АДРЕСА_11 та підтверджує готовність його до експлуатації (том 4 а.с.39)

-копія акту готовності до експлуатації №24 від 20.09.2012 (том 4 а.с. 40-42)

-копія акту приймання передачі об`єкту в експлуатацію від 27.03.2013 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (том 4 а.с. 43)

-копія АВІЗО №64 від 27.03.2013 відповідно до якої КП «Житлоінвестбуд УКБ» передає в експлуатацію КП «Житло Сервіс» (том 4 а.с.44)

-копія наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення №88 від 05.07.2013 відповідно до якого директор КП «Житлоінвестбуд-УКБ» передає, директору КП «Житло-сервіс» ОСОБА_11 , тимчасово, до визначення в установленому порядку балансоутримувача, та приймає на обслуговування житловий будинок на АДРЕСА_2 . Директор КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_12 передає, а директор КП «Житло-сервіс» ОСОБА_11 приймає: довідку про інвестиційну вартість об`єкта будівництва; проектну документацію, погоджену та затверджену в установленому порядку; комплект виконавчої документації на будівельно-монтажні роботи згідно з переліком, визначеним нормативними документами; перелік видів будівельно- монтажних робіт із зазначенням суб`єктів господарювання; які їх виконали; документи, що свідчать про відповідність використаних матеріалів, конструкцій, виробів та обладнання встановленим вимогам нормативних документів; акт приймання - передачі об`єкта на обслуговування; архітектурно-технічний паспорт; технічний паспорт; довідку БТІ; акт прийняття технологічного обладнання (з розшифровкою його вартості) отриманого на житловий будинок (насосну станцію, ІТП та ТП); акти про приховані роботи; специфікацію елементів благоустрою та зелених насаджень (їх вартість); нотаріально завірену копію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою; план земельної ділянки, гарантійні листи та іншу документацію за окремим переліком. Директор КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_12 та директору КП «Житло-сервіс» ОСОБА_11 в установленому порядку: 1) Звернутися до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо можливості визначення КП «Житло-сервіс» балансоутримувачем житлового будинку на АДРЕСА_2 ; 2) Звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо вирішення земельних питань у зв`язку з завершенням будівництва та передачею житлового будинку на АДРЕСА_2 на обслуговування КП «Житло-сервіс» (том 4 а.с. 48-49)

-копія відповіді на лист Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації відповідно до якого до часу створення у житловому будинку на АДРЕСА_2 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, визначає КП «Житло сервіс» балансоутримувачем даного будинку, але на термін не більше ніж до 31.12.2013 року (том 4 а.с. 50)

-копія наказу КП «Житло сервіс» №72 від 12.07.2013 про початок обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_2 з дод. до наказу (том 4 а.с.51-56)

-копія розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації відповідно до якого КП «Житло сервіс» визначено балансоутримувачем житловому будинку на АДРЕСА_2 (том 4 а.с.57)

-копія Книги реєстрації договорів (том 4 а.с. 58-64)

-копія довідки КП «Житло сервіс» про те, що ОСОБА_13 станом на 28.08.2013 року сплатила кошти згідно договору №454-13 від 22.08.2013 у розмірі 53 500 грн. (том 4 а.с.65)

-копія листа від 21.08.2013 №110/025-1357 про те, що КП «Житло сервіс», яке є експлуатуючою організацією , яка обслуговує житловий будинок АДРЕСА_2 та не заперечує проти проведення експертної грошової оцінки технічного приміщення, загальною площею близько 60 кв.м. за рахунок ОСОБА_14 (том 4 а.с. 66)

-копія витягу вихідної кореспонденції (том 4 а.с. 67-89, 90-117)

-протокол огляду предметів від 16.04.2020, об`єктом огляду є книга реєстрації договорів (том 4 а.с.118-123)

-постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_32 від 10.01.2020 року про відібрання зразків особистого підпису та рукописного тексту у ОСОБА_11 (том 4 а.с. 124)

-протокол одержання зразків від 10.01.2020 (том 4 а.с.125-130)

-копія ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду №755/10645/19 від 18.09.2019 про надання тимчасового доступу до документів у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000196 від 06.10.2017 (том 4 а.с. 131-135)

-копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27.09.2019 з копією опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали (том 4 а.с 136-139)

-копія Статуту КП «Житло сервіс» затвердженого від 19.07.2000 №1205 зі змінами та доповненнями від 07.05.2003 №779, від 01.09.2011 №1577, 25.06.2013 №1024, 18.09.2015 №919 (том 4 а.с.140-159)

-висновок експерта №17-3/64 від 31.01.2020 Київського науково дослідного експертно криміналістичного центру відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_11 у договорі №464-13 від 27.08.2013 та розрахунку фактурі №440 від 27.08.2013 виконаний ОСОБА_11 (том 4 а.с. 162-166)

-висновок експерта №46/20 судової оціночно будівельної експертизи судового експерта ОСОБА_33 відповідно до якого ринкова вартість об`єкта нерухомого майна: частини плоскої покрівлі площею 100 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 22.08.2013, з урахуванням теперішнього фактичного використання, а саме тераси на даху будинку поруч з квартирою, згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 становила: 71 292 грн. (сімдесят одна тисяча двісті дев`яносто дві гривні). Ринкова вартість об`єкта нерухомого майна- частини технічного поверху площею 60 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 27.08.2013, з урахуванням теперішнього фактичного використання, а саме приміщень квартири, згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_7 становила: 68 5500 грн. (том 4 а.с.167-177)

-витяг з ЄРДР №0003177 від 13.05.2020 за ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364 КК України (том 4 а.с. 209-210)

-постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_32 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (том 4 а.с. 212-213)

-постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_32 про виділення матеріалів досудових розслідувань (том 4 а.с. 214-215)

-Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.05.2019 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 (том 4 а.с. 225-299)

-Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.05.2019 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 (том 4 а.с. 230-232)

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ сторін з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 КК України зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 364 КК України передбачені ті самі діяння, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.
Відповідно Примітки: 1 ст. 364 КК України 1. Службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.
2. Службовими особами також визнаються іноземці або особи без громадянства, які виконують обов`язки, зазначені в пункті 1 цієї примітки.
3. Істотною шкодою у статтях 364. 365, 367, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
4. Тяжкими наслідками у статтях 364-367, якщо вони полягають у заподіянні матеріальних збитків, вважаються такі, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
1. Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності:
1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 364.

Разом з тим, суд, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що є підстави для ухвалення виправдувального вироку, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діяннях обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень, вчинення яких йому інкримінується.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Так, з об`єктивної сторони злочин передбачений ст. 364 КК України, може мати такі форми: 1) зловживання владою, що завдало істотної шкоди; 2) зловживання службовим становищем, що завдало істотної шкоди.
Під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих Їй осіб.
Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з й посадою. У цілому зловживання, службовим становищем - це більш широке поняття, воно охоплює зловживання владою, оскільки використовувати всупереч інтересам служби службова особа може і владні права та можливості, якщо вона ними наділена.
Зловживання владою або службовим становищем передбачає наявність взаємозв`язку між службовим становищем винного і його поведінкою, яка виражається в незаконних діях або бездіяльності, Службова особа при зловживанні у будь-якій формі прагне скористатися своїм службовим становищем, яке передбачає як наявність Передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами повноважень (прав і обов`язків), так і наявність фактичних можливостей, які надає їй сам авторитет посади (її загальновизнана вага, важливість, впливовість).
Словосполучення всупереч інтересам служби передбачає, що службова особа не бажає рахуватися з покладеними на неї законом чи іншим нормативно-правовим актом обов`язками, діє всупереч їм, не звертає увагу на службові інтереси.
Під інтересами служби слід розуміти, насамперед, інтереси держави взагалі, і крім того, інтереси певного органу, підприємства, установи або організації, що не суперечать, не протиставляються інтересам держави. Тому дії службової особи, вчинені у вузьковідомчих інтересах на шкоду загальнодержавним інтересам чи інтересам інших підприємств, установ та організацій, також можуть визнаватися вчиненими всупереч інтересам служби.

Фактичне настання істотної шкоди необхідно для визнання цього злочину закінченим, адже склад його за своєю конструкцією є матеріальним. Необхідною ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України, є наявність причинного зв`язку між зловживанням владою або службовим становищем і істотною шкодою.

Суб`єктом зловживання владою або службовим становищем може бути лише службова особа.

З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною або змішаною формою вини.
Корисливий мотив, інші особисті інтереси та інтереси третіх осіб є обов`язковими ознаками зловживання владою або службовим становищем і підкреслюють той факт, що цей злочин може бути вчинено під впливом саме таких спонукань.
Корисливий мотив можна визначити як прагнення службової особи шляхом зловживання владою або службовим становищем отримати незаконну матеріальну вигоду (отримати майно, майнові права, звільнитися від особистих майнових витрат тощо).
Інші особисті інтереси як мотив зловживання владою чи службовим становищем полягають у прагненні отримати вигоду немайнового характеру, обумовлену такими спонуканнями, як кар`єризм, заздрість, протекціонізм, бажання отримати взаємну послугу, заручитися підтримкою у вирішенні якого-небудь питання, приховати свою некомпетентність і т. п. Інші особисті інтереси можуть проявитися і у зв`язку з бажанням помститися кому-небудь, отримати перевагу у недобросовісній конкурентній боротьбі та ін. Наприклад, почуття кар`єризму спонукає службову особу вчинити дії, які можуть задовольнити її прагнення просунутись по службі, що об`єктивно не відповідає досвіду, знанням, моральним якостям цієї особи.
Інтереси третіх осіб необхідно розуміти як такі, що не охороняються у даному випадку законом. Прагнення їх задовольнити є своєрідним аморальним, мотивом службової особи. Таке бажання може збігатися, наприклад, з негативним розумінням кар`єризму, наведеним вище, якщо кар`єра залежить від третьої особи, або проявитися у незаконному наданні послуг, переваг родичу, знайомому, звільненні Їх від передбачених законом обов`язків, догідництві перед начальником і тощо. Третіми особами можуть бути родичі, приятелі, знайомі, начальники службової особи, які бажають разом з останньою скористатися правами, які належать їй за посадою, або пов`язаними з посадою можливостями.
З урахуванням зазначеного, суд, розглядаючи питання наявності у діянні обвинуваченого складу зазначеного кримінального правопорушення, зокрема, має встановити, чи вказують надані стороною обвинувачення докази на:
- протиправність такого діяння;
- наявність у діянні обвинуваченого умислу на вчинення злочину, корисливого мотиву та мети.
Оцінку вище перелічених доказів сторони обвинувачення, суд здійснюватиме з огляду на вищенаведені складові об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 .
Виходячи з логіки викладення обвинувачення суд вважає за необхідне спочатку проаналізувати наявність або відсутність складу злочину у діях обвинуваченого ОСОБА_11 .
Аналізуючи наявність у діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, суд перш за все вважає за необхідне визначитись, чи є він суб`єктом такого злочину.
Суб`єктом зловживання владою або службовим становищем може бути лише службова особа (ч. 1, ч. 2 ст. 364 КК України).
При вирішенні питання, чи є та або інша особа службовою, належить керуватися Приміткою: 1 до ст. 364 КК України відповідно до якої службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням
Відповідно до ч. 1 ст. 364 КК України зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб,-
Частиною 2 ст. 364 КК України передбачені ті самі діяння, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.
Судом встановлено, що відповідно до доказів, наданих стороною обвинувачення, 01.10.2008 ОСОБА_11 призначено виконуючим обов`язків директора підприємства КП «Житло-сервіс», а з 18.04.2011 ОСОБА_11 призначено директором КП «Житло-сервіс» на контрактній основі (том 4 а.с.32,32,33).

Таким чином, виконуючий обов`язки директора, а в подальшому функції директора ОСОБА_11 на час укладення спірних договорів та перерахування грошових коштів з метою їх виконання постійно обіймав в КП «Житло-сервіс» посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, що відповідає визначенню службової особи, у зв`язку із чим він є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час допиту свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_15 не підтвердили версію сторони обвинувачення, викладену у обвинувальному акті, про те, що в платіжному дорученні від 30.08.2013 з приводу оплати ОСОБА_14 відповідно до договору №464-13 вказано призначення платежу: «Оплата за ремонт ліфта вул. Урлівська, 8-А». Свідки пояснили, що на сьогоднішній час стаття «призначення платежу» ні на що не впливає, а платіжні доручення автоматично «вигружаються» та «підтягуються» з програми 1С, вхідне доручення контролює суму коштів, що надходять до підприємства, цільове призначення, дохід підприємства. Свідки пояснили, що термін «вигрузка» означає перенесення з бази клієнт-банк в програму 1С, яка використовується як основна програма на підприєстві КП «Житло-сервіс». В платіжному дорученні від 30.08.2013 з приводу оплати ОСОБА_14 в графі в графі «назначения платежа» зазначено від кого надійшли кошти та зазначено, відповідно якого договору, а графа «статья движения денежных средств» програмою «підтягується» автоматично. Свідки пояснили, що платіжне доручення це не бухгалтерський документ, його формує програма 1С, а банківська виписка є бухгалтерським документом, а заповнення графи «статья движения денежных средств» не означає, що саме туди пішли вказані кошти.

Сторона обвинувачення також не надала доказів того, що обвинувачений ОСОБА_11 ініціював укладення договорів №454-13 від 22.08.2013 (з ОСОБА_13 ) та №464-13 від 27.08.2013 (з ОСОБА_14 ), усно чи письмово давав вказівки службовим особам КП «Житло-сервіс» погоджувати їх умови або узгоджував будь-які пов`язані з цими договорами аспекти учасниками цих договорів, відповідно.

Однак, ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не звертались до суду з клопотанням про допит ОСОБА_14 , ОСОБА_34 у якості свідків, а з реєстрів матеріалів досудового розслідування вбачається, що допит зазначених осіб не здійснювався.

Враховуючи положення ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду, суд не надає оцінки діянням осіб, яким не пред`явлено обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, але разом з тим, вважає наведені обставини такими, що свідчать про недоведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_11 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Зі змісту спірних договорів, обставин їх укладання, виконання, а також подальших дій сторін договорів, вбачається, що зазначені договори (№454-13 від 22.08.2013 (з ОСОБА_13 ) та №464-13 від 27.08.2013 (з ОСОБА_14 ) укладались з цілком реальною метою і передбачали усунення підтоплення покрівлі у будинку АДРЕСА_2 . Перерахунок коштів за вказаними договорами був здійснений на рахунок КП «Житло-сервіс», а не на особистий рахунок ОСОБА_11 .

З наведеного вбачається відсутність у діях ОСОБА_11 такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони як зловживання службовим становищем, що завдало істотної шкоди, тяжких наслідків.

Щодо наявності в діяннях ОСОБА_11 суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 364 КК України, що передбачає наявність спільного умислу, суд зауважує наступне.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 364 КК України зловживання владою або службовим становищем, лише за наявності в діяннях особи прямого умислу, корисливих мотивів та відповідної мети.
Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Корисливий мотив, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони розтрати майна полягає у спонуканні до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, а корислива мета - у прагненні до власного збагачення або збагачення інших осіб, в долі яких зацікавлений винний (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 456/1181/15-к).
Виходячи з усталеної судової практики, доведення суб`єктивної сторони зазвичай ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності непрямих доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого можна зробити висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони злочину, як прямий умисел та корисливий мотив (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 712/7368/13-к).
З наданої стороною обвинувачення сукупності доказів не вбачаються прямий умисел в діях обвинуваченого ОСОБА_11 на вчинення кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, а також корисливий мотив та мета злочину. Такий висновок суду ґрунтується на наступному.
Сторона обвинувачення, у своїх доводах посилалась, що існування між КП «Житло-сервіс» та ОСОБА_14 і ОСОБА_13 договорів, що свідчить про наявність корисливого мотиву у діях ОСОБА_11 , оскільки останній займав керівну посаду (в.о. директора, директора) в цьому підприємстві, в чиїх інтересах і вчинено кримінальне правопорушення.
Вилучені під час досудового розслідування скриншот платіжного доручення №410 від 30.08.2013 про оплату за ремонт ліфта по вул. Урлівська, 8-А ОСОБА_31 на користь КП «Житло-сервіс» в сумі 170 000, 00 грн. Призначення платежу: оплата за договором №464-13 від 28.08.2013 (том 4 а.с.37) та скриншот платіжного доручення №463 від 18.09.2013 про оплату за ремонт ліфта по АДРЕСА_8 ОСОБА_31 на користь КП «Житло-сервіс» в сумі 22 000, 00 грн. Призначення платежу: оплата за договором №464-13 від 28.08.2013 (том 4 а.с.38) «можуть свідчити», що ОСОБА_11 вчинив зловживання службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди на користь КП «Житло сервіс».
Суд звертає увагу, що наведені міркування носять характер припущень і не доводять поза розумним сумнівом наявність у ОСОБА_11 прямого умислу на вчинення зловживання службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи (КП «Житло сервіс») використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян, оскільки обвинувачений повідомив, що кошти були спрямовані на рахунки підприємства КП «Житло сервіс» та в подальшому використані для ремонту будинку АДРЕСА_2 , інших належних та допустимих доказів, які б вказували, що кошти були витрачені з іншою метою суду не надано, що підтверджено показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 .

Показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , потерпілого ОСОБА_8 , та дослідженими у судовому засіданні письмових доказах не підтверджено факт вчинення ОСОБА_11 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме не підтверджено наявність причинного зв`язку між підписанням ОСОБА_11 договорів №454-13 з ОСОБА_13 22.08.2013 року та №464-13 з ОСОБА_14 27.08.2013 року та наслідків у вигляді вибуття із спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 частини технічного поверху та частини покрівлі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , поміж іншого, зазначила, що договір №464-13 підписаний ОСОБА_11 з ОСОБА_14 27.08.2013 року не був підставою для вчинення нею реєстраційних дій, а був поданий заявником ОСОБА_21 як додатковий документ разом з іншими документами, а підставою для вчинення нею реєстраційних дій стала саме технічна документація щодо зміни площі нерухомого майна.

Відповідно до П.2.1.2 договорів №454-13 від 22.08.2013 року та №464-13 від 27.08.2013 року передбачено що КП «Житло-сервіс» зобов`язується передати у власність Об`єкт за умови виконання всіх пунктів без виключення цього Договору у встановленому законом порядку. При цьому в договорі прописано багато умов (обов`язків особи, що набуває частину будинку) як то :

п.2.3.2 - отримати письмову згоду власників (сусідів) житлового будинку АДРЕСА_2 (яким це майно на праві спільної власності належить) для проведення ремонтно-будівельних робіт з метою переобладнання Об`єкту та передачі у власність власнику квартири.

Тільки при виконанні цієї умови договору вже неможливо було б говорити про спричинення збитків внаслідок дій ОСОБА_11 власникам квартир, бо останні дали б згоду на передачу у власність одному з власників квартири частини технічного приміщення будинку, яка є спільною власністю.

п.2.3.6 - отримати документ, який підтверджує оплату пайового внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

Однак, не дивлячись на те, що ці умови договору не були виконані, власник квартири ОСОБА_13 05.09.2014 року через рік після укладення договору, оформила право власності на частину технічного приміщення будинку, а власник квартири АДРЕСА_10 , оформив право власності на частину технічного приміщення будинку 13.01.2016 року, майже через 2,5 роки.

Також при реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_10 не було дотримано п.2.3.7 договору - передача у власність відбувається згідно акту прийому- передачі, який взагалі не був підписаний, що виключає передачу у власність майна згідно договору.

Вказані договори були укладені в письмові формі, нотаріально не посвідчені.

Згідно ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним», тобто згідно ч.2 ст.215 ЦК недійсність такого правочину встановлена Законом.

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Таким чином підписані між ОСОБА_11 від імені КП «Житло-сервіс» договори з ОСОБА_13 22.08.2013 року та з ОСОБА_14 27.08.2013 року про передачу у власність зазначеним громадянам частин приміщень загального користування у будинку АДРЕСА_2 , укладені у простій письмовій формі, є недійсними правочинами і не можуть створювати юридичні наслідки у вигляді набуття права власності на зазначені приміщення цими особами.

Крім того, згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. А згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Ст. 334 Цивільного кодексу передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.
Отже, для вибуття частин технічного приміщення та покрівлі із власності власників квартир у будинку АДРЕСА_2 потрібно було здійснити державну реєстрацію нікчемного договору (без дотримання нотаріальної форми).
Крім того, судом встановлено, що за заявою ОСОБА_36 від 05.08.2014 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення державним реєстратором ОСОБА_26 14.08.2014 року прийняте рішення №15135998 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію з причини відсутності в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації. З огляду на, що в діях ОСОБА_11 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачений ч.1 та ч.2 ст. 364 КК України, а саме відсутній причинний зв`язок між діями ОСОБА_11 щодо підписання договорів з наслідками у вигляді вибуття із спільної власності власників квартир будинку АДРЕСА_2 окремих приміщень та набуття права власності на ці приміщення громадянами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Статтею 8 Конституції України гарантовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Положення статей 62 та 129 Конституції України, ст. 17 КПК України визначають, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Основними засадами судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».
Так, у справі «Barberа, MesseguandJabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає,серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
У справа «Яременко проти України», заява №s 32092/02, рішення від 12 червня 2008 року, зазначено: 75. Отже, завдання Суду не полягає в тому, щоб принципово визначати, чи можуть бути прийнятними певні види доказів (наприклад, докази, здобуті, з точки зору національного закону, в незаконний спосіб) або чи був заявник справді винуватим. Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна "незаконність" і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (див., зокрема, "Хан проти Сполученого Королівства" (Khan v. theUnitedKingdom), N 35394/97, п. 34, ECHR 2000-V; "P.G. і J.H. проти Сполученого Королівства" (P.O. and J.H. v. theUnitedKingdom), N 44787/98, n. 76, ECHR 2001-IX; і "Аллан проти Сполученого Королівства" (Allan v. theUnitedKingdom), N 48539/99 n. 42, ECHR 2002-IX).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Статтею 91 ч. 1 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Статтею 94 передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожний має право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку.
Підводячи підсумки судового розгляду справи, суд враховує основні засади кримінального судочинства.
Так, стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючи законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.
Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
За таких обставин, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів наявності у діяннях обвинуваченого ОСОБА_11 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, у яких він обвинувачується та аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явлених обвинувачень, суддя вважає, що його необхідно визнати невинуватим та виправдати у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_8 подано цивільний позов до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину про стягнення з обвинуваченого на його користь 2322,59 грн. матеріальної школи завданої умисними протиправними діями ОСОБА_11 , що полягали у протиправному відчуженні нерухомого майна співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_11 підлягає виправданню, суд вважає за необхідне заявлений цивільний позов залишити без розгляду.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_11 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 147 140 грн. 00 коп. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_11 було продовжено запобіжний захід у вигляді застави до 30.08.2020 року. Відповідно до квитанції №31468884-1 від 09.06.2020 року ОСОБА_11 було внесено заставу в розмірі 147 140 грн. 00 коп.
Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 Глави 18 КПК України строк дії застави, як запобіжного заходу, не передбачений.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Відповідно до ч.1 ст. 204 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою особою. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним повернути заставодавцю суму застави в розмірі 147 140 грн. 00 коп.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_11 підлягає виправданню, суд не стягує з нього судові витрати. Процесуальні витрати у справі слід віднести за рахунок держави.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 17, 23, 129, 182, 202, 204, 368, 370, 374 КПК України, суддя -
у х в а л и в:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину про стягнення матеріальної школи і як матеріальної шкоди в сумі 2322,59 грн. - залишити без розгляду.

Повернути заставодавцю ОСОБА_11 , заставу в розмірі 147 140 грн. 00 коп. (сто сорок сім тисяч сто сорок) гривень, яка відповідно до квитанції №31468884-1 від 09.06.2020, яка була внесена ним на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року, на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у м. Києві.

Повернути ОСОБА_11 вилучений відповідно до розписки від 11.06.2020 року слідчим ОСОБА_37 паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_11 , серія НОМЕР_2 та паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_11 , серія НОМЕР_3 .

Процесуальні витрати у справі в сумі 1 413 грн. 09 коп. за проведення судових експертиз віднести за рахунок держави.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: