УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2022 року

м. Київ
справа № 759/8860/20
провадження № 51-6151ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року, які постановлені в кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002445, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, без місця реєстрації, проживаючого в тому АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року за ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк на 8 років 6 місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Суть питання
За вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Київський апеляційний суд ухвалою від 07 жовтня 2021 року вирок місцевого суду залишив без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_5 , в межах строку на касаційне оскарження, звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, за наслідками розгляду якої касаційний суд постановив такі рішення:
1) ухвалою від 04 січня 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків;
2) ухвалою від 10 червня 2022 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки засуджений не усунув недоліків своєї касаційної скарги, яку було залишено без руху.
У черговий раз засуджений ОСОБА_4 , поза межами строку на касаційне оскарження, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. При цьому засуджений долучив клопотання про поновлення йому строку на усунення недоліків, обґрунтовуючи поважність його пропуску відсутністю у нього на руках оскаржуваних рішень, оскільки він направив їх до Верховного Суду.
З огляду на викладене засуджений вважає, що строк на усунення недоліків ним був пропущений з поважних причин, а тому просить поновити цей строк.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Залишаючи касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 04 січня 2022 року роз`яснив йому, що у разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
Ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу установи, в якій засуджений ОСОБА_4 відбував покарання.
Відповідно до матеріалів за скаргою, засуджений ОСОБА_4 копію вказаної ухвали Верховного Суду отримав 17 січня 2022 року.
Однак у наданий касаційним судом п`ятнадцятиденний строк засуджений ОСОБА_4 недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до Верховного суду не надіслав, у зв`язку із чим, його касаційну скаргу було повернуто.
Так, ч. 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу засудженого на те, що особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на усунення недоліків, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_4 , Верховний Суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити, оскільки його доводи про відсутність у нього копій оскаржуваних рішень, не є достатніми для поновлення строку на усунення недоліків, беручи до уваги те, що вказані рішення можна було переглянути на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень», про що засуджений ОСОБА_4 був обізнаний, виходячи з того, що він до своєї попередньої касаційної скарги долучав копії судових рішень роздрукованих саме з цього сайту.
Водночас, Верховний Суд звертає увагу на те, що строк на усунення недоліків для засудженого закінчився 02 лютого 2022 року, тобто ще до початку дії воєнного стану в Україні, однак засуджений тільки 31 липня 2022 року (згідно його підпису на клопотанні) звернувся до Суду для поновлення йому такого строку. Таким чином, засуджений не вжив розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) якнайшвидше після закінчення процесуального строку.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на усунення недоліків, а тому заявлене засудженим клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки засуджений подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення йому строку на усунення недоліків визначених ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2022 року.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3