Справа № 136/454/22 провадження 1-кс/136/135/22
УХВАЛА
іменем України

13 квітня 2022 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 12.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванів, Калинівського району, Вінницької області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта не має, не одруженої, на утриманні має неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, в силу ст.89 КК України раніше не судимої, -

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП №4 перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У ході досудового розслідування було встановлено, що 12.04.2022 ОСОБА_4 на автомобілі марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в її користуванні, приїхала в с. Попівка Липовецької ТГ, Вінницького району Вінницької області, з метою придбати картоплю для її посадки.

У подальшому ОСОБА_4 , під`їхавши до домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , та в якому проживає ОСОБА_8 , вийшла з автомобіля та через не замкнену металеву хвіртку зайшла на територію вказаного господарства та попрямувала до житлового будинку. Помітивши що поблизу нікого немає, в ОСОБА_4 раптово виник умисел на вчинення крадіжки грошей з вказаного будинку.

Відразу після цього, біля 12 години, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна та обернення його на свою користь, пересвідчившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно і протиправно, усвідомлюючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, яким частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26.03.2022, строком на 30 діб, відкрила вхідні двері будинку, які були не замкнені, після чого, зайшовши в одну з кімнат даного будинку (вітальню), де на ліжку, яке розташоване з лівої сторони від входу в дану кімнату, підняла матрац, під яким виявила грошові кошти в загальній сумі 6500 гривень, які забрала та поклавши в кишеню куртки в яку була одягнена, вийшла з будинку та в подальшому залишила домогосподарство ОСОБА_8 з викраденими грошовими коштами та на зазначеному вище автомобілі поїхала в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області, тобто розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила крадіжку грошових коштів на загальну суму 6 500 грн. і тим самим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185

КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та вчинене в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим 13.04.2022 їй вручено відповідне повідомлення про підозру.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження.

Ураховуючи те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганню вищевказаним спробам, слідчий просив суд вирішити питання про застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною належної процесуальної поведінки та не запобіжить встановленим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, утім за обставин встановлених у ході судового розгляду щодо наявності у власності у підозрюваної рухомого та нерухомого майна, на утриманні неповнолітньої дитини не запарував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана у судовому засіданні просила обрати інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, вказуючи, що зможе забезпечити виконання належної процесуальної поведінки, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі.

Захисник просив обрати його підзахисній запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, вказуючи, що остання є матір`ю неповнолітньої дитини, має постійне місце проживання, у власності майно, отож міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено та надано вагомі докази до клопотання на підтвердження розумної підозри, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення, тобто такі обставини виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, підозрювана винуватість у інкримінованому їй правопорушенні визнала, не оспорювала обставини зазначені в повідомленні про підозру.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, що передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що підставами застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні (вірогідні) підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити позапроцесуальні, протиправні дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК України).

У практиці ЄСПЛ, рішення якого відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV, суди застосовують при розгляді справ як джерело права, визначено, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії").

Приймаючи до уваги позицію Європейського Суду з прав людини, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, яке може бути призначене підозрюваній, однак у розрізі наявності і інших ризиків та обставин кримінального провадження, обставин визначених ст.178 КПК України, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність ризику впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки як було встановлено потерпіла є особою похилого віку, проживає одиноко, відтак відноситься до вразливої категорії, отож наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана зможе шляхом вмовляння чи підкупу з метою подальшого спонукання її до перекручування показань спотворити обставини, які їй відомі чи змінити покази.

Такі припущення є обґрунтовані і щодо свідків кримінального правопорушення, виходячи із передбаченої КПК України процедури отримання їх свідчень, які мають безпосередньо сприйматись судом під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що додані до клопотання докази дають підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, відтак розуміючи важкість покарання, яке їй може бути призначене у разі визнання винуватою в інкримінованому злочині у виді позбавлення волі, оскільки санкція статті, яка їй інкримінується не передбачає альтернативних покарань, у співставленні можливих негативних для неї наслідків може вчинити спроби, які їй інкримінуються.

Водночас слідчий суддя враховує, що матеріали додані до клопотання та наведені в судовому засіданні прокурором доводи не дають жодних підстав вважати, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак такий ризик є лише припущенням сторони обвинувачення.

Крім цього, слідчий суддя враховує дані, що характеризують підозрювану як особу.

Так, слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 не одружена, на утриманні має одного неповнолітнього сина 2012 року народження, проживає разом із матір`ю, яка є пенсіонеркою та неповнолітнім сином; є особою молодого віку, працездатною; постійного місця роботи чи навчання не має, не має заробітку (доходу), живе за рахунок тимчасових заробітків, має у власності нерухоме майна, що доводиться відомостями органу місцевого самоврядування, а у користуванні рухоме майно; за місцем проживання характеризується посередньо.

Надаючи оцінку характеризуючим даним про особу, слідчий суддя вважає, що підозрювана ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки та фактори стримуючого характеру.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає, де у п.4 зазначено, що тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 N 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу (тримання під вартою) лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ураховуючи вище наведене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваної, її вік, характер та обсяг висунутої підозри, тяжкість покарання, у взаємозв`язку з ризиками по справі, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування у даному кримінальному провадженні щодо останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у тому числі носіння електронного засобу контролю та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, зможе запобігти спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що вказує, що прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково.

Із протоколу про затримання від 12.04.2022 встановлено, що підозрювану було затримано 12.04.2022.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 183, 184,193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло кожної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 12.06.2022.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрювану наступні обов`язки на строк дії ухвали про запобіжний захід:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками по даній справі;

- носити електронний засіб контролю.

В решті клопотання відмовити.

Ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту виконувати в порядку ст. 181 КПК України.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_9