Справа № 729/278/22 1-кп/729/53/22 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

30.06.2022 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 у вересні 2021 року, знаходячись на околиці садового товариства Берізка Марківецького старостинського округу Бобровицької територіальної громади Чернігівської області, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, неподалік від лісу, зірвав рослини дикоростучої коноплі, тобто таким чином придбав наркотичний засіб, який в подальшому переніс до будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , де рослини висушив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, який згідно постановиКМУ №770 від 06.05.2000 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 56,6 г., який ОСОБА_4 незаконно зберігав за місем свого проживання для власних потреб без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнав повністю і показав, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. Мети збуту він не мав. Використовував коноплю для власних потреб. В скоєному щиро кається. На даний час все усвідомив та запевнив, що в подальшому не буде скоювати кримінальних правопорушень. Просив суд суворо не карати його та надати можливість виправитися.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 309 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, його характер, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» у лікаря-нарколога з 2018 року, вину визнав та щиро розкаявся, а також бажання і можливість стати на шлях виправлення.
Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дійОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
Призначаючи такий вид покарання, суд виходив із принципу законності, справедливості і індивідуалізації покарання, яке своїм видом буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченогоОСОБА_4 не обирався.
З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення хімічної експертизи. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення.
Згідно статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1