Справа №721/686/22
Провадження 1-КП/721/68/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Путильський районний суд Чернівецької області, у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила кримінальне провадження, внесене внесеному 25.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000279 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Киселиці, Путильського району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, безробітнього, військовозобов`язаного, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

В 2014 році ОСОБА_4 незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав та в подальшому зберігав по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 4 набої до нарізної вогнепальної зброї та вибухову речовину - порох.

28.07.2022 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 4 набої до нарізної вогнепальної зброї, які являються проміжними патронами, призначеними для проведення пострілу з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм придатними для стрільби та чотири ємкості з вибуховою речовиною - порохом, загальною масою 279,174 г, виготовлені промисловим способом.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що в 2014 році під час вирубки лісу знайшов кілька набоїв та банки з порохом, які вирішив зберегти, забравши додому та зберігаючи до часу виявлення поліцейськими. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст. 75 КК України.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України , а саме незаконне придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, визнавав свою винуватість. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, його вид та суспільну небезпечність.

Також суд враховує як обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі строком три роки, зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз загальною сумою 8117,54 грн, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України, знищити.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати за проведення експертиз: № СЕ-19/126-22/5148-БЛ від 11.08.2022; № СЕ-19/126-22/5149-БЛ від 02.08.2022; № КСЕ-19/126-22/5214-БЛ від 22.08.2022 у розмірі 8117 ( вісім тисяч сто сімнадцять) грн. 54 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: п`ять патронів, дві гільзи, які упаковані в сейф пакет експертної служби №3701421 та 4 (чотири) ємкості з порохом загальною вагою 279,174 грама, які упаковані в сейф пакет експертної служби №5526169, що зберігаються в кімнаті зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів у ВП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Путильський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_5