У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі колегії :
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002125 від 23.03.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні, яке відбувалось 18.10.2022 р., судом було допитано двох свідків сторони обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого в судовому розгляді була оголошена перерва для забезпечення явки в судове засідання свідків сторони обвинувачення, які не прибули до суду.

У зв`язку із тим, що строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 04.11.2022 р., а судовий розгляд кримінального провадження не завершено та суд не має можливості розголянути кримінальне провадження по суті до 04.11.2022 р., у відповідності до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України на обговорення учасників провадження поставлено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених.

Прокурор просила продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під вартою на строк 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК України, та обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів. Прокурор вказала, що залишається велика ймовірність того, що під тягарем можливого найсуворішого покарання, обвинувачені зможуть в разі знаходження їх на волі переховуватись від суду, втекти з міста Києва, що створить перешкоди для подальшого розгляду провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначивши, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, буде добросовісно виконувати свої процесуальні обов`язки та прибувати до суду за кожним викликом, просили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечували проти продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , зазначивши, що обвинувачений має постійне місце проживання, родину, а тому не має наміру переховуватись від суду, обіцяє прибувати до суду за кожним викликом, просили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Оскільки строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спливає 04.11.2022 р., однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризики того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших учасників у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), із врахуванням особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на строк 60 днів, тобто до 16.12.2022 року включно, та про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів, тобто до 16.12.2022 року включно.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_12 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, за вчинення якого, у випадку доведеності винуватості за пред`явленим обвинуваченням, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також враховано особи обвинувачених, зокрема:
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Золотоніського районного суду Черкаської області від 18.05.2001 р. за ч. 2 ст. 140 КК України, на підставі вироку Сосновського районного суду м. Черкас від 13.12.2002 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 24.02.2009 року за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 23.10.2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 20.07.2012 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2012 року за ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 12.10.2012 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, не судимий в силу вимог ст. 89 КК України, відомості про наявність в нього дітей чи зареєстрованого шлюбу матеріали справи не містять, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, до затримання за місцем реєстрації не проживав, офіційно не працював, з 01.12.2021 р. отримує державну соціальну допомогу інвалідам 3 групи у розмірі 1934 грн. щомісячно.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.11.2006 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду від 23.08.2007 р. за ст. 27 ч. 5, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24.05.2011 р. за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі вироку Новоград Волинського міськрайонного суду від 19.12.2011 р. за ч. 2 ст. 190 КК України, 27.03.2020 р. повідомлений про підозру Бердичівським ВП НП України в Житомирській області за ч. 2 ст. 390 КК України, судимий, відповідно до характеристики ПП «Вікторія» працював у період часу з 18.01.2018 року по 22.12.2019 рік автослюсарем в ПП «Вікторія», за місцем роботи охарактеризований позитивно, зареєстрованого місця проживання у м. Києві не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання характеризується посередньо.
Наведені обставини, на переконання колегії суддів, не зважаючи на наявність в обох обвинувачених зареєстрованого місця проживання поза межами м. Києва, підтверджують наявність ризиків ухилення обвинувачених від суду, оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.
Таким чином, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні суспільно небезпечних злочинів, а достатніх і реальних стримуючих факторів для належної процесуальної поведінки обвинувачених суду не надано, із врахуванням тієї обставини, що судом не допитані свідки сторони обвинувачення, та продовження існування ризиків впливу обвинуваченими на вказаних свідків з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому слідстві, колегія залишається на позиції, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що продовжуючи застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених,а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу , який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Отже, враховуючи вищевикладене та ті обставини, що судовий розгляд провадження не закінчений, для запобігання наведеним у цій ухвалі ризикам, колегія суддів вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених під вартою.
Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 376 КПК України, ст. ст. 29, 124 Конституції України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд, -
УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 358 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 грудня 2022 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 грудня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слухання справи відкласти на 22 листопада 2022 року на 12 год. 30 хв.

Головуючий суддя : ОСОБА_1
Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3