СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1386/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2022 за № 0001839, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрівка Приазовського р-ну Запорізької обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює у ТОВ «Інкос Компані» різноробочим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживє за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 14.08.2007 Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- 04.05.2012 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 26.12.2013 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин;
- 12.07.2017 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
- 05.09.2017 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців. 23.12.200 звільнений у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_3 у 2022 році, у невстановленому дізнанням місці, надав невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.06.2022, видане ТСЦ № 5141, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання. Так, ОСОБА_3 , не отримуючи в установленому законом порядку посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обороті на території України, у 2022 році, у невстановленому дізнанням місці, знайшов оголошення на одному із сайтів всесвітньої мережі «Інтернет», з надання послуг по виготовленню та продажу водійських прав, при цьому в останнього виник умисел на придбання посвідчення водія для отримання права керування транспортними засобами. Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме посвідчення водія, зв`язався із невстановленою дізнанням особою, з якою домовився про придбання посвідчення водія та оплату його вартості у сумі 8000 грн. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 за допомогою мобільного додатку «Telegram», надав невстановленій дізнанням особі свої анкетні дані та фото, з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права. Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.06.2022, видане ТСЦ № 5141, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1994 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.
Відповідно до листа ГСЦ МВС України в Єдиному державному реєстрі МВС інформація щодо видачі національного посвідчення водія серії НОМЕР_1 та видачі національного посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.
Згідно з висновком судово-технічної експертизи документів № CЕ-19/111-22/39729-ДД від 03.10.2022 бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , за способом друку та спеціальними елементами захисту не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.
Крім цього, ОСОБА_3 , 17.09.2022, приблизно о 17 год. 01 хв., керуючи автомобілем марки «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючись по бул. Кольцова, 15 в м. Києві, став учасником дорожньо-транспортної пригоди. Під час оформлення матеріалів вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.06.2022, ніби видане на його ім`я, є підробленим, використав його, пред`явивши його працівникам поліції та був викритий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права з метою його використання; використання завідомо підробленого документа.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. У відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. Також у даній заяві обвинувачений ОСОБА_3 висловив свою позицію щодо призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 к. з розстрочкою виплати на шість місяців.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права з метою його використання; використання завідомо підробленого документа.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права з метою його використання; використання завідомо підробленого документа.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має двох неповнолітніх дітей, працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкціях ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Також суд враховуючи положення ч. 4 ст. 53 КК України знаходить правові підстави для призначення ОСОБА_3 штрафу із розстрочкою виплати певними частинами строком на шість місяців.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 53-54, 55).

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 48).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за:

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 к.;

- ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 к.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України призначити ОСОБА_3 штраф із розстрочкою виплати рівними частинами у сумі 1416 (одна тисяча шістнадцять) грн 67 к. до 20 числа кожного місяця протягом 6 (шести) місяців з дня набрання вироком законної сили.

Речовий доказ:

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0001839, - залишити у матеріалах даного кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1132 (одну тисячу сто тридцять дві ) грн 68 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1