ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.07.2022 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0000164 від 03.09.2021,
в с т а н о в и в:
24.12.2021 прокурор у кримінальному провадженні прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 )
Обґрунтовуючи вимоги клопотання, прокурор зазначає, що Оболонської окружною прокуратурою м. Києва здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000164 від 03.09.2021 за ст. 365 КК України.
Як зазначає прокурор у своєму клопотанні, досудовим слідством встановлено, що на території Оболонського району здійснюється будівництво на замовлення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 в межах санітарно-захисних смуг на земельній ділянці з кадастровим номером :78:167:0016, з порушенням вимог державних будівельних норм та Земельного кодексу України.
Зі змісту клопотання вбачається, що відповідно до витягу з містобудівного кадастру міста Києва, встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :78:167:0016 існують обмеження у використанні, а саме розташовані санітарно-захисні зони споруд зовнішнього транспорту, охоронні зони інженерних мереж та споруд, санітарно-захисні зони установ комунального господарства та території захисної зелені, на яких відповідно до ст. 111 Земельного кодексу України заборонено будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей, проте забудовником не дотримуються вимог Земельного кодексу України. Крім того, встановленню підлягає можливе порушення забудовником показників граничних параметрів забудови земельної ділянки, а саме максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки при розміщенні житлового будинку.
Прокурор зазначає, що наявні відомості дають достатні підстави стверджувати про те, що оформлення та подальше використання дозвільної документації щодо здійснення будівництва на вказаній земельній ділянці здійснені в порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 та Наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.07.2011 №109 «Про затвердження Порядку надання містобудівних умов та обмежень будівництва забудови земельної ділянки та Земельного кодексу України, їх склад та зміст».
З огляду на вказане, з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, перевірки дотримання будівельних норм та правил в ході будівництва вказаного об`єкта, забезпечення можливості проведення експертиз, зокрема будівельно-технічної та технічної експертизи документів, забезпечення всебічності та повноти дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також перевірки фактів встановлених у ході проведення досудового розслідування, у сторони обвинувачення виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей та документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. При цьому, прокурор ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі, просить клопотання задовольнити.
Представник особи, у володінні якої перебувають витребовувані речі і документи, в судове засідання не з`явився, причини неявки слідчому судді невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, з огляду на те, що підстав для визнання явки сторін обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Зі змісту ч. 3 ст. 132 КПК України вбачається, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, серед іншого, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора. При цьому, відповідно до ч. 4 вказаної норми для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.02.2022 у справі №243/7977/18 (провадження № 51-3006км21), які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», зі змісту положень частин 2, 3 ст. 93 КПК України (щодо збирання доказів сторонами) вбачається, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: а) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; б) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
Статтею 162 КПК України передбачено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; відомості, які можуть становити лікарську таємницю; відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; відомості, які можуть становити банківську таємницю; особисте листування особи та інші записи особистого характеру; інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; державна таємниця; таємниця фінансового моніторингу; відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».
Частиною 5 ст. 132 цього Кодексу передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Прокурор у клопотанні посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України у вказаному кримінальному провадженні до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » скеровано № 54-6251 вих.21 від 11.10.2021 про надання інформації та документів, однак станом на момент подання даного клопотання інформацію на вказаний запит ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не надало.
Разом із тим, матеріали судового провадження не містять доказів на підтвердження обставин, на які посилається прокурор у клопотанні, а саме факту отримання особою, у володіння якої перебувають витребовувані речі та документи запиту сторони обвинувачення в порядку ст. 93 КПК України про надання вказаних у клопотанні документів у добровільному порядку, що свідчить про необґрунтованість та передчасність висновків щодо небажання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надати такі документи у добровільному порядку.
За вказаних обставин, враховуючи, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено підстав вважати, що особа, у володіння якої перебувають витребовувані документи не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту, намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи, а також того, що відомості, які містяться у витребовуваних документах містять охоронювану законом таємницю, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а відтак про передчасність вимог клопотання, з огляду на що не вбачає підстав для його задоволення.
Керуючись статтями 1-40, 84, 94, 132, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1