Справа № 397/205/22
н/п : 1-кп/397/69/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
перевіривши під час підготовчого судового засідання в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2022 за № 0000157 стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
03.05.2022 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000157 від 04.03.2022 стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2022 призначено підготовче судове засідання.
Так, 20.07.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .
Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2022 під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який у подальшому ухвалою слідчого судді від 29.04.2022 продовжено ще на 30 днів. Ухвалою Олександрівського районного суду від 25.05.2022 стосовно ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23.07.2022. Однак на даний час необхідність продовження строку дії стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу не відпала. Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених статтею 177 КПК України, залишаються реальними. До таких ризиків прокурор, зокрема, відносить можливість обвинуваченої переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні.
У зв`язку з цим прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 підтримали заявлене клопотання прокурора.
У підготовче судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_6 . В матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить суд провести підготовче та інші судові засідання за його відсутності у зв`язку зі станом здоров`я (а.с. 23).

За згодою учасників судового провадження, суд визнав за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи клопотання прокурора, суд приходить до таких висновків.
Задля об`єктивного вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження з урахуванням того, що такий запобіжний захід був застосований до обвинуваченого під час досудового розслідування, та термін дії, якого на даний час не сплив та можливість зміни запобіжного заходу, суду необхідно дати відповіді на наступні питання, стверджувальна відповідь на які не дозволить суду задовольнити клопотання прокурора та задовольнити клопотання сторони захисту:
1) чи на цей час відсутні обґрунтовані ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України?
2) чи може будь-який із більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим ризикам?
З огляду на наведене нижче обґрунтування суд приходить до висновку, що відповідь на вказані два питання є негативною.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачена обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачена наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
На думку суду, ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, продовжують існувати і на даний час. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачена на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає кримінальне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.
За таких обставин, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченої ОСОБА_3 від суду.
Окрім цього, суд уважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілого ОСОБА_6 , який є її батьком та з яким до затримання проживала в одному житловому будинку, а також свідків, з якими вона знайома та проживала у одному населеному пункті.
Показання потерпілого та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Так, суд зауважує, що на даний час потерпілий та жоден свідок судом не допитувались, а отже за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
Отже, і надалі існують ризики, що зумовлювали застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення було доведено наявність двох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченої від суду, її впливу на потерпілого та свідків, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, суд уважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Окрім цього, з урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. З урахуванням того, що визначення розміру застави є виключно правом суду, а не обов`язком, суд не вбачає підстав для такого. Окрім цього, суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, якою було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а у подальшому продовжено стосовно ОСОБА_3 розмір застави також визначено не було.
Враховуючи викладене, суд уважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, у підготовчому засіданні суду необхідно з`ясувати, чи не має підстав для прийняття рішень, зазначених у пунктах 1-4 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). У разі їх відсутності, необхідно провести підготовку до судового розгляду.

Дослідивши обвинувальний акт та вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду.

Під час судового засідання встановлено відсутність підстав, для прийняття рішень, зазначених у пунктах 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

У судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог статті 291 КПК України, підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акта, внесення подання про визначення підсудності немає.

Судом встановлено, що будь-які угоди до суду не надходили, обвинувальний акт складено згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його повернення чи закриття кримінального провадження не встановлено. Дотримано вимоги підсудності.

У зв`язку з викладеним, під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Судом проведено підготовку до судового розгляду.

Згідно з частиною другої статті 316 КПК України судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

З урахуванням засад гласності та відкритості судового провадження, його необхідно здійснювати відкрито, з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається стосовно особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та нижня межа санкції кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 (ч. 2 ст. 121 ККК України) становить сім років, суд урахуванням положення ч. 2 ст. 314-1 КПК України, не убачає підстав для складання досудової доповіді стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 177, 183, 194, 314-316, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , задовольнити.
Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 вересня 2022 року.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000157 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України;

Судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні у судовій залі № 1 приміщення Олександрівського районного суду Кіровоградської області за адресою: смт. Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, вул. Вишнева, 21 об 11 год 00 хв 03 серпня 2022 року;

Викликати в судове засідання учасників судового провадження;

Ухвала в частині призначення судового розгляду набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу набирає законної сили та підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.