Справа № 307/560/22
Провадження № 1-кп/307/46/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 4.02.2022 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Тячівка зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженої, працюючої вихователем приватного НВК «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Щасливе місто», раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченех ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, виготовленні завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене лікарем КНП Ужгородської обласної ради «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_6 , через невідомих осіб відшукала невстановлену особу, яка за грошову винагороду обіцяла їй виготовити завідомо підроблене свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19. З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_4 надала невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на його ім`я, яке посвідчене лікарем КНП Ужгородської обласної ради «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_6 , при цьому, згідно відповіді комунального некомерційного підприємства Ужгородської обласної ради «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», за вихідним номером 60 від 26.01.2022, громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вакцинація від коронавірусної хвороби СОVID-19, у КНП Ужгородської обласної ради «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» не проводилась, міжнародні свідоцтва про вакцинацію/профілактику не видавались.
В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала останній підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, з наданням права для забезпечення його особистих потреб, у зв`язку з чим, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України, тобто в пособництві у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою.
Крім цього, ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, яка працює вихователем групи продовженого дня у приватному НВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ст. «Щасливе місто», який розташований за адресою: м. Тячів, вул. Польова, ЗБ, усвідомлюючи значення та суспільно - небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно надала директору НВК ОСОБА_7 завідомо підроблений документ, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене КНП Ужгородської обласної ради «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» лікарем ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документу та, що таке є підробленим, чим здійснила використання завідомо підробленого документа та порушила Постанову Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з чим обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що з 2020 року працює вихователем дошкільного навчального закладу. У серпні 2021 р. їй за місцем роботи повідомили про необхідність надання сертифікату про вакцинацію коронавірусної хвороби СОVID-19. Оскільки вона була вагітна та мала побоювання наслідків такої вакцинації, вона через соціальні мережі по телефону у невідомої особи замовила серифікат про вакцинацію. Під час замовлення вона надала свої анкетні дані оплативши 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень. Замовлений нею сертифікат їй доставили на АЗС «ОККО», що у місті Тячів. В подальшому отриманий сертифікат вона надала за місцем роботи. Свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю та у вчиненому щиро розкаялася.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачена та її захисник не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченої.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, та раніше не судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обвинуваченій обставину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності альтернативної санкції ч.1 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальним правопорушень як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 гривень (одна тисяча сімсот) гривен.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень (вісімсот п`ятдесят) гривен.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 гривень (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1