УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року

м. Київ

Справа № 754/3794/18

Провадження № 51-3993 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року,

встановив:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_1 вирішено обчислювати з моменту його затримання.

Цим же вироком також було засуджено ОСОБА_2 .

В частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_2 , вирок місцевого суду переглядався по суті в апеляційному порядку за апеляційною скаргою прокурора, ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року був залишений без зміни, й судом касаційної інстанції ухвалою від 14 серпня 2019 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора.

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 на стадії апеляційного провадження були виділені в окреме провадження, у зв`язку з оголошенням його в розшук.

На вказаний вирок місцевого суду в частині, що стосується ОСОБА_1 , прокурор також подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої після відновлення апеляційного провадження 30 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в судовому засіданні за участю обвинуваченого ОСОБА_1 постановив ухвалу про закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою від 20 жовтня 2022 року та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, які надійшли до суду 25 жовтня 2022 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Зі змісту поданої касаційної скарги убачається, що засуджений оскаржує виключно вирок суду першої інстанції щодо нього.

З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вказаний вирок місцевого суду був оскаржений прокурором в апеляційному порядку, однак до закінчення апеляційного розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги, про що надав суду відповідну заяву. Оскільки іншими особами вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 оскаржено не було, ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року апеляційне провадження було закрито.

Таким чином, оскаржуваний в касаційному порядку вирок місцевого суду в частині, що стосується ОСОБА_1 , в апеляційному порядку не переглядався.

Враховуючи викладене, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5