КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/7410/22 Провадження № 11-сс/824/3022/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 , з якою він звернувся до Державного бюро розслідувань, не містить викладення всіх обставин та ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.
ОСОБА_6 вказує, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 21 червня 2022 року та відразу звернувся до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про призначення захисника та лише 11 липня 2022 року захисника було призначено, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин.
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
ОСОБА_6 звертає увагу на висновок Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладений в узагальненні «Про практику розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року, відповідно до якого, якщо із звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Таким чином, як вважає апелянт, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що КПК України не містить вимог, які передбачають з`ясування обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, оскільки законодавець лише визначив обов`язок уповноважених осіб здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин.
В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_6 копії повного тексту оскаржуваного рішення, як зазначає сам апелянт, таке рішення він отримав 21 червня 2022 року.
При цьому, зазначає, що для написання апеляційної скарги йому необхідна була правова допомога, у зв`язку з чим він звернувся до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та лише 11 липня 2022 року йому було призначено захисника.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 пропустив строк на оскарження ухвали з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В апеляційній скарзі просить провести апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчим суддею встановлено, що заява, з якою він звернувся до Державного бюро розслідувань, не містить викладення всіх обставин та ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, отже така заява не може вважатись такою, що має бути внесена до ЄРДР.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Водночас, відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З огляду на наведені положення, колегія суддів зазначає, що у слідчого, дізнавача, прокурора виникає обов`язок внести до ЄРДР відомості лише тоді, коли заява, повідомлення про кримінальне правопорушення містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Такий висновок колегії суддів також ґрунтується на положеннях ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої за результатом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може прийняти рішення як про зобов`язання вчинити певну дію, так і про відмову у задоволенні скарги.
Розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчому судді необхідно з`ясувати зокрема, чи була подана заява про вчинення кримінального правопорушення особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, чи містить заява про кримінальне правопорушення короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також те, вчинила чи не вчинила ця особа дії, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В той же час, як вбачається із змісту заяви ОСОБА_6 , з якою він звернувся до Державного бюро розслідувань, у ній заявник зповідомляє про можливе вчинення громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, однак у викладі обставин ОСОБА_6 не наводить об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення, зокрема не вказує які саме дії були вчинені вказаними особами, які б свідчили про введення в оману суду, як і не зазначає у ній якої саме шкоди такими діями йому було завдано.
Отже, в скарзі не наведено таких фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення із зазначенням конкретного часу, місця, способу та інших обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, колегія суддів зазначає що подана до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3