Справа № 638/5892/20
Провадження № 1-кп/638/509/22
УХВАЛА
Іменем України
04 травня 2022 року м. Харків
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?28.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком на 2 роки;

?07.05.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 14.08.2019 року за закінченням строку відбування покарання,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова на стадії підготовчого судового засідання знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 11 березня 2022 року відносно ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 травня 2022 року.

Керуючись вказаною нормою закону, суд ініціює питання продовжено строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності.

Адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану обвинувачений ОСОБА_3 , який тримається під вартою в Харківському слідчому ізолятору (СІЗО) № 27, в судове засідання доставлений не був.

У зв`язку з відсутністю в Дзержинському районному суді м. Харкова технічної можливості (відсутності доступу до мережі інтернет) участь обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відео конференції з Харківським слідчим ізолятором (СІЗО) № 27 не було можливим.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників судового процесу, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши надані до суду матеріали об`єднаного кримінального провадження в частині питання продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в

Україні з 05 год. 30 хвилин з 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введений воєнний стан.

У зв`язку з цим, в судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 доставлений не був.

На день проведення судового засідання в Дзержинському районному суді м. Харкова не було доступу до мережі інтернет.

Отже, розглянути ініційоване судом питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в судовому засіданні за участю обвинуваченого, не було можливим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному, слідчим суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному правопорушенні.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочинів, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, підтверджує доводи сторони обвинувачення про наявність зазначених ризиків.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання продовжують існувати.

На стадії досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з дією застави у розмірі 105100 грн.

На стадії судового розгляду аналогічний запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обраний, дія якого ухвалами суду продовжувалася.

Останнього разу, ухвалою суду від 11 березня 2022 року відносно ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 травня 2022 року.

Під час розгляду питання щодо продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом вивчалась можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений за скоєння аналогічних кримінальних правопорушень, є підстави вважати, що знаходячись на свободі він може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілих, свідків, допит яких планується судом, приймаючи до уваги невідворотність можливого покарання, яке йому загрожує за скоєння тяжкого, середньої тяжкості кримінальних правопорушень, а тому, суд продовжує вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з продовженням дії застави у розмірі 105100 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.314-316,331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити на стадії судового розгляду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках об`єднаного кримінального провадження у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою в Харківському слідчому ізолятору (СІЗО) № 27 строком на 60 діб до 15-30 год. 02 липня 2022 року включно з продовженням дії застави у розмірі 105100 грн.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, направивши її до Харківського слідчого ізолятору (СІЗО) № 27 (61093, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1