Справа № 944/2505/22
Провадження №1-кп/944/830/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2021 року за № 0000405, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

встановив:

Відповідно до раніше узгодженої домовленості з невстановленою слідством особою, 18 липня 2021 року ОСОБА_4 надав цій особі свої анкетні дані та анкетні дані ОСОБА_5 , на підставі яких невстановлена слідством особа виготовила з використанням друкуючих пристроїв комп`ютерної чи іншої копіювальної оргтехніки кольорового відтворення зображень, два свідоцтва про вакцинацію від коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною «Pfizer», видані на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких були проставлені реквізити та печатка КНП «Львівський обласний шкірно-венерологічний диспансер» Львівської обласної ради, а також реквізити, підписи та печатка лікаря ОСОБА_6 , які ОСОБА_4 отримав 20 липня 2021 року неподалік ринку «Шувар» по вул. Хуторівка, 4б в м. Львові.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив пособництво в підробленні іншого офіційного документу, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України.

19 жовтня 2021 року, приблизно о 17 годині00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Грушів - Будомєж», рухаючись на в`їзд в Україну з Республіки Польща, під час перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що свідоцтво про вакцинацію коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною «Pfizer» КНП «Львівський обласний шкірно-венерологічний диспансер» Львівської обласної ради, що звільняє від обов`язку відбувати самоізоляцію на території України, є підробленим, використав даний підроблений офіційний документ, шляхом пред`явлення його на законну вимогу молодшого інспектора прикордонного контролю 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби «Рава-Руська» 1 категорії (тип Б) ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у скоєному розкаявся, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, просив його суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Обвинувачений, прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, як пособництво в підробленні інших офіційних документів, які видаються та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають права та звільняють від обов`язку, з метою його використання, та за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, як використання завідомо підроблених документів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання в межах санкцій ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, якою передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн.

Крім того, постановою дізнавача СД Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 20 жовтня 2021 року визнано речовим доказом свідоцтво про вакцинацію від коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною «Pfizer», видане на ім`я ОСОБА_4 , в якому були проставлені реквізити та печатка КНП «Львівський обласний шкірно-венерологічний диспансер» Львівської обласної ради, а також реквізити, підписи та печатка лікаря ОСОБА_6 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що зазначений речовий доказ слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України та частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок;

за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ свідоцтво про вакцинацію від коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною «Pfizer», видане на ім`я ОСОБА_4 , в якому були проставлені реквізити та печатка КНП «Львівський обласний шкірно-венерологічний диспансер» Львівської обласної ради, а також реквізити, підписи та печатка лікаря ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1