Провадження № 1-кс/761/7869/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має малолітнього сина 2022 року народження, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25.07.2022,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , 26.07.2022 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25.07.2022.

В обґрунтування такого клопотання слідчий зазначає про те, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0001872 від 25.07.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст. 186 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню злочинну змову направлену на відкрите заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_8 , якого вони помітили за вказаною адресою. 25.07.2022, приблизно о 22 год 30 хв, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб підійшли до раніше невідомого їм ОСОБА_8 та спровокувавши конфлікт з останнім почали наносити йому тілесні ушкодження, а саме наносити удари руками та ногами в область голови та тулуба. В цей час ОСОБА_7 будучи у злочинній змові з ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер для оточуючих дістав із кишені кофти ОСОБА_8 гаманець чорного кольору (який матеріальної цінності для потерпілого не становить) в якому знаходилися грошові кошти в сумі 200 доларів США (що станом на 25.07.2022 становить 7 312 гривень), 600 (шістсот) гривень та документи, який в подальшому передав ОСОБА_4 який продовжував наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

25 липня 2022 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків; протоколами проведення впізнання особи; протоколом огляду місця події; іншими матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність зазначених ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може навмисно переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, останній офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку та не має сталих сімейних та соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити. Просив суд звернути увагу на те, що ОСОБА_4 наразі обвинувачується у вчиненні іншого корисливого злочину в межах іншого кримінального провадження. Вказував на те, що затримання було здійснено без порушень чинних положень КПК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що ризики недоведені, а підозра, на його думку, необгрунтована. Звертав увагу суду, що підозрюваний одружений, має малолітню дитину 2022 року, має інвалідність 3-ої групи. Просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час. Також заявив скаргу на незаконне затримання підозрюваного, мотивуючи це тим, що у протоколі затримання не збігаються зазначені підстави для затримання та об`єктивні обставини кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав захисника та повідомив, що він отримує пенсію, а також матеріальну допомогу для догляду за дитиною.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25.07.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 186 КК України.

25 липня 2022 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики спробам перераховуватися від органів досудового слідства та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим.

У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані в клопотанні слідчого, а саме, ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Однак, як у клопотанні слідчого, так і прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків такого ступеню, який би давав підстави слідчому судді застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , який відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому передбачає найсуворіше покарання у виді позбавленні волі строком до десяти років, а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він раніше не судимий, офіційно не працює, однак має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки та стан його здоров`я, є особою з інвалідністю.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, відомості про стан здоров`я підозрюваного, те, що він має малолітнього сина на утриманні, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має тяжке захворювання, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. За вказаних обставин слідчий суддя також вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, у тому числі і особистого зобов`язання, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження); прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження); здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При розгляді скарги захисника ОСОБА_6 щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею встановлено наступне.

У відповідності до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами зазначеної статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесят двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу, а затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Так, захисник ОСОБА_6 у своїй скарзі вказує на той факт, що вказані у протоколі затримання підстави не відповідають фактичним обставинам.

Як вбачається зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , 25 липня 2022 року о 14 год. 41 хв., час фактичного затримання 25 липня 2022 року о 10 год. 50 хв., за адресою м. Київ, вул. Старовокзальна, буд 12, затримано ОСОБА_10 . Також у протоколі зазначено підставу затримання відповідно до п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

Водночас Верховний Суд у своєму рішенні 447/2275/15-к від 06.02.2018 року зазначав, що право на свободу і особисту недоторканність не є безумовним правом, яке не підлягає обмеженню ні за яких обставин. Стосовно права кожної людини, закріпленого у ст. 29 Конституції України та ст. 12 КПК України, а також у ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, забороняється не обмеження права на свободу і особисту недоторканність взагалі, а лише свавільне, необґрунтоване або надмірне обмеження. Свавільному обмеженню протиставляється законне обмеження, що здійснюється з певною метою, за конкретними підставами і в установленому законом порядку.

Також у вказаному рішенні Верховний суд зазначив, що вказівка п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України щодо «безпосередності після вчинення злочину» стосується звернення до уповноваженої службової особи свідка чи потерпілого, а також випадків виявлення «сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події», які вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. При визначенні працівниками правоохоронних органів підстав для затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ця умова на думку Верховного Суду вважається дотриманою, у разі якщо потерпілий після вчинення щодо нього злочину одразу звернувся у найближче відділення поліції.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий звернувся до працівників поліції за кілька хвилин після скоєння на нього нападу, при цьому одразу повідомив, що напад на нього вчинено двома особами. При цьому той факт, що ОСОБА_4 був затриманий через кілька годин після того, як стосовно потерпілого було вчинено напад логічно узгоджується із необхідністю працівникам правоохоронного органу вжити першочергових заходів для встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Верховний суд у своїй постанові від 30.11.2021 року у справі №601/473/20 вказує, що стаття 208 КПК України не вимагає складання протоколу затримання негайно в ході затримання. Такий протокол має бути складений, як тільки це стане практично можливим. Про це свідчить і вказівка у ч. 5 ст. 208 КПК України про те, що в протоколі затримання, крім часу складання протоколу, має зазначатися місце, дата і точний час затримання відповідно до положень ст. 209 цього Кодексу.

При цьому, в самому протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, значиться, що ОСОБА_4 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України було повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 цього Кодексу, та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Протокол затримання ОСОБА_4 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу слідчим суддею не встановлено.

Окрім того, слідчий суддя не знаходить суперечностей у вказаній у протоколі підставі для затримання ОСОБА_4 , а саме «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин», яка, з урахуванням вищевказаних висновків Верховного Суду, на переконання слідчого судді відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий та утримується під вартою без відповідних на те підстав, та підлягає звільненню з-під варти саме в порядку ст. 206 КПК України, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 години до 06.00 години наступної доби.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1. не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити до 22 вересня 2022 року включно.

Виконання ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на незаконне затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 29 липня 2022 року о 10 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1