Справа №592/4681/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/366/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

12 вересня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/4681/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2022, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за постійним місцем його проживання з покладенням обов`язків на підставі ч. 5 ст. 194 КПК, оскільки ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування стороною обвинувачення не підтверджений, а сама лише тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчим суддею при призначенні розміру застави не надана належна оцінка майнового стану підозрюваного, не враховано його особу, розмір шкоди та наявність постійного місця проживання. Не доведено, що обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

25.07.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми, звернувся старший слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 05.07.2022 в період часу з 12:54 до 12:58, ОСОБА_8 з приміщення магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» в м. Суми, пр. Шевченка, 2 повторно, таємно, в умовах воєнного стану викрав майно загальною вартістю 935,83 грн.

13.07.2022 до ЄРДР за № 0001249 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а 15.07.2022 ОСОБА_8 вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2022 відносно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 14.09.2022 із визначенням застави у розмірі 52000 грн. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, існують ризики того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Приймаючи до уваги те, що учасники процесу в судове засідання не з`явились, прокурор ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 надали суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, колегія суддів вважає за необхідне провести апеляційний розгляд без участі сторін судового провадження та без фіксації судового засідання технічними засобами, що узгоджується з ч. 4 ст. 107 та ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою з визначенням застави, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчої судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів (п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК), а саме: протоколами огляду місця події, допиту представника потерпілого, огляду речей, допиту свідка, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя і зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_8 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_8 може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_8 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та наявність у підозрюваного постійного місця проживання не є тими безумовними обставинами, що унеможливлюють тримання його під вартою, і враховуються колегією суддів у сукупності з іншими наведеними вище обставинами кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею при призначенні розміру застави не надана належна оцінка майнового стану підозрюваного, оскільки відповідно вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті, що було дотримано слідчою суддею, так як були враховані обставини кримінального правопорушення та наявні ризики, а розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. При цьому колегією суддів не було встановлено жодних даних, які б свідчили про те, що вказаний в ухвалі суду розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_8 .

Ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення є цілком виправданим, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі за злочини проти власності, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про недоведеність наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК спростовуються матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, ухвала слідчої судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2022 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4