ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/274/22 Номер провадження 11-сс/814/623/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 травня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2022 року за №0000209, задоволено клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУПН у Сумській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 04 липня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимому.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість наведеного кримінального правопорушення, передбаченого за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Урахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, слідчий суддя на підставі абз.8 ч.4 ст.183 КПК України дійшов висновку про застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 травня 2022 року та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що прокурором не доведено наявність: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України; ризиків учинення дій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваним, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки з цивільною дружиною та матір`ю, до затримання працював автомеханіком.

Також захисник посилається на наявність обставин, які викликають сумніви в неупередженості слідчого судді при розгляді питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 , так як у слідчого судді в цьому ж кримінальному провадженні вже сформувалась певна правова позиція під час розгляду ним клопотань про надання дозволу на проведення обшуку та арешт майна.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора про заперечення щодо апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Охтирським РВП ГУПН у Сумській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2022 року за №0000209 (а.п. 10-11).

Досудовим розслідуванням установлено, що після 24 лютого 2022 року в середині третьої декади цього місяця громадянин України ОСОБА_8 в період збройного конфлікту, тимчасової окупації представниками збройних сил та інших військових формувань АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, перейшов на бік ворога, тим самим вчинив державну зраду.

06 травня 2021 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (а.п. 108-112).

09 травня 2022 року ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, ризиків, визначених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи наведене клопотання, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до абз.8 ч.4 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які, зокрема є його односельцями, вчинити інше кримінальне правопорушення, обставини наведеного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винуватим у його вчиненні - до 15 років позбавлення волі, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного особливо тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними:

протоколів допитів свідків ОСОБА_10 з доданими фотоілюстраціями екрану мобільного телефону підозрюваного від 15 квітня 2022 року (а.п. 45-52), ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 19 квітня 2022 року (а.п. 58-60, 63-64), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 15 квітня 2022 року (а.п. 17-44, 56-57), ОСОБА_19 від 20 квітня 2022 року (а.п. 79-81); ОСОБА_20 від 25 квітня 2022 року (а.п. 65-68), ОСОБА_21 від 30 квітня 2022 року (а.п. 86-89);

протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_20 від 02 травня 2022 року (а.п. 69-72);

повідомлення командира військової частини Збройних Сил України (а.п. 95) та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності в даному провадженні ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені слідчим, прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення тяжкого злочину, на даний час у іншому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до затримання працював на станції технічного обслуговування, має родину (дружину в цивільному шлюбі, матір), поряд з цим установлені під час розгляду клопотання слідчого обставини в їх сукупності не дають підстав уважати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, які би могли слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високу суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Абзацом 8 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст.109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Ураховуючи встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, на думку колегії суддів, слідчий суддя з огляду на положення абз.8 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали правильно не визначив розмір застави ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до неможливості розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу з посиланням на те, що він розглядав питання щодо надання дозволу на проведення обшуку та арешт майна в цій справі, колегія судців уважає необґрунтованими.

Попереднє постановлення слідчим суддею ОСОБА_1 у межах даного кримінального провадження (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2022 року за №0000209) судових рішень за результатами розгляду названих клопотань під час досудового розслідування не є повторною участю судді у розумінні положень ст.76 КПК України та не свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, передбачених ст.75 КПК України, через це не утворює передбачену процесуальним законом підставу для його відводу чи самовідводу.

На користь зазначеного висновку додатково свідчить і те, що, виходячи з приписів ч.12 ст.35 КПК України, особливості розподілу кримінальних проваджень та інших передбачених законом процесуальних документів, що подаються до суду, встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно ж до п.82 Розділу 4 цього Положення передача судової справи (провадження) раніше визначеному судді проводиться без застосування автоматизованого розподілу щодо клопотань (подань), які надійшли в межах одного кримінального провадження (за номером ЄРДР), якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Окрім того, слід зазначити, що під час розгляду клопотання слідчого про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона захисту відводи не заявляла та повідомила про їх відсутність, що підтверджується журналом судового засідання та технічним носієм інформації, на якому зафіксовано провадження по розгляду даного клопотання, від 09 травня 2022 року (а.п. 139).

Таким чином, слідчим суддею не порушено вимоги ст.ст.75, 76 КПК України.

Тому зазначені захисником доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4