Провадження №1-кп/523/1256/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

08.08.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001382 від 03.10.2021р. та №0001191 від 29.08.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Флорешти Республіки Молдови, громадянина Молдови, із неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2021 років народження, офіційно не працюючого, не маючого реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.10.2021р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України до 3р. позбавлення волі з випробуванням на строк 3р.,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15,ч.2 ст.185, ч.3 ст.15,ч.1 ст.357, ч.1 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021р., приблизно о 14год. 10хв., Мішкой перебуваючи в приміщенні будівлі КНП «Одеської обласної клінічної лікарні Одеської обласної ради», розташованої по вул. Ак. Заболотного,26 в м. Одесі, побачив на столі належну ОСОБА_7 сумку, зміст якої визначив об`єктом свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна. Далі, Мішкой скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав із цієї сумки, належне ОСОБА_7 майно мобільний телефон марки «Redmi note 4», вартістю 2000грн., банківські платіжні картки «Ощадбанк» та «Монобанк», абонентську картку спортивного залу «Спортлайф», вартістю 100грн. та грошові кошти в розмірі 500грн. Після чого, Мішкой з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме, в той же день, в період часу з 14год. 45хв. по 14год. 50хв., Мішкой продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, перебуваючи у приміщенні магазину «Santim», розташованого по просп. Добровольського,84-а в м. Одесі, за допомогою вищевказаної банківської картки «Монобанк» розрахувався за продукти харчування на суму 136грн. 94коп., в результаті чого, Мішкой своїми злочинними діями спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2736,94грн.
В той же день та час, ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні будівлі КНП «Одеської обласної клінічної лікарні Одеської обласної ради», розташованої по вул. Ак. Заболотного,26 в м. Одесі, побачив на столі належну ОСОБА_7 сумку, зміст якої визначив об`єктом свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна. Далі, Мішкой реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, взяв вищевказану сумку та оглядаючи її, виявив всередині банківські платіжні картки «Монобанк» та «Ощадбанк». В цей час, ОСОБА_8 за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення банківських платіжних карток, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету подальшого зняття грошових коштів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, викрав вказані банківські платіжні картки, держателем яких є ОСОБА_7 . Вищевказані банківські платіжні картки відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п.1.4, 1.14, 1.2 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 є офіційними документами - спеціальними платіжними засобами, містять обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, банк та держателя, а також надають право особі одержання, зберігання та використання інформації про пенсійні кошти та інші грошові надходження на рахунках та забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків. В подальшому, в той же день, Мішкой продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину «Santim», в період часу з 14год. 45хв. по 14год. 50хв., за допомогою банківської картки «Монобанк» розрахувався за продукти харчування на суму 136,94грн.
Крім того, повторно, 02.10.2021р., приблизно о 10год. 40хв., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні магазину «Фірмовий», розташованого по просп. Добровольського,123/3 в м. Одесі, побачив за прилавком мобільний телефон марки «Huawei», який належав раніше незнайомій йому ОСОБА_9 , який він визначив об`єктом свого злочинного умислу. Далі, Мішкой реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до вищевказаного прилавку та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_9 майно - мобільний телефон марки «Huawei», вартістю 4999грн. із сім-картами «Київстар» та «Водафон», які матеріальної цінності для потерпілої не представляють. Після чого, Мішкой з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4999грн.
Крім того, повторно, 10.11.2021р., приблизно о 19год. 10хв., Мішкой маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до приміщенні фітнес-клубу «Sport style», розташованого по вул. Ак. Сахарова,34 в м. Одесі, де перебуваючи у роздягальні, побачив на лавці належну ОСОБА_10 сумку, майно із якої визначив об`єктом свого злочинного умислу. Далі, Мішкой реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до вищевказаної сумки та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із сумки належне ОСОБА_10 майно - портативний зарядний пристрій «Power Bank», вартістю 400грн., USB-кабель, вартістю 30грн., грошові кошти у розмірі 320грн. Після чого, Мішкой продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення належного ОСОБА_10 майна, утримуючи в одній руці вищевказану сумку, продовжив іншою рукою перевіряти зміст сумки на предмет наявності цінних речей, але в цей час, дії останнього були помічені співробітником фітнес-клубу, який затримав Мішкоя, у зв`язку із чим, останній довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд не зміг з причин, які не залежали від його волі. В результаті чого, ОСОБА_10 попереджено майнову шкоду на загальну суму у розмірі 750гривень.
В той же день та час, ОСОБА_8 перебуваючи у роздягальні вищевказаного фітнес-клубу «Sport style», тримаючи в руках раніше взяту сумку, що належала ОСОБА_10 , з внутрішньої кишені сумки дістав банківську картку «Приватбанку» та діючи за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення банківської платіжної картки, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету подальшого зняття грошових коштів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, таємно викрав вищевказану банківську картку «ПриватБанк», яка належала ОСОБА_10 . Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п.1.4, 1.14, 1.2 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 банківська картка є офіційним документом - спеціальним платіжним засобом, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, банк та держателя, а також надають право особі одержання, зберігання та використання інформації про пенсійні кошти та інші грошові надходження на рахунках та забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення належного ОСОБА_10 майна, утримуючи в одній руці належну вищезазначену сумку, продовжив іншою рукою перевіряти зміст сумки на предмет наявності цінних речей, але в цей час, дії останнього були помічені співробітником фітнес-клубу, який затримав ОСОБА_8 , у зв`язку із чим, останній довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд не зміг з причин, які не залежали від його волі.
В судовому засіданні, ОСОБА_8 повністю визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальних актах обвинуваченнях, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальних провадженнях та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини проваджень та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини проваджень у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин проваджень, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінальних проваджень, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за:

-ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
-ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно;
-ч.3 ст.15,ч.1 ст.357 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів;
-ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів
При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_8 , який є особою іншої держави (Молдови), є особою раніше судимою, вчинив нові корисні кримінальні правопорушення під час іспитового терміну та які відносяться до категорії нетяжких злочинів, із неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2021 років народження, не працюючого, не маючого реєстрації на території України, маючого тимчасове місце проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінальних проваджень, беручи до уваги особу ОСОБА_8 , який є особою іншої держави (Молдови), є особою раніше судимою, вчинив нові корисні кримінальні правопорушення під час іспитового терміну та які відносяться до категорії нетяжких злочинів, із неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2021 років народження, не працюючого, не маючого реєстрації на території України, маючого тимчасове місце проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, приймаючи до уваги думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які просять призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України, із цього приводу покладаються на розсуд суду, ставлення обвинуваченого до скоєного, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги вчинення Мішкоєм кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК країни та ч.1 ст.357 КК України по даному кримінальному провадженню до часу ухвалення вироку Суворовським районним судом м. Одеси від 04.10.2021р., суд із врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України та із застосуванням ст.71 КК України - оскільки обвинувачений скоїв нові злочини, передбачені ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України та за ч.3 ст.15, ч.1 ст.357 КК України в період випробування, який був призначений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2021р., вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому визначити у виді позбавлення волі.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями інкримінованих статей, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15,ч.2 ст.185, ч.3 ст.15,ч.1 ст.357, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

- за ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч.3 ст.15,ч.1 ст.357 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

- за ч.1 ст.357 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2021р. більш суворим, визначити Мішкою покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Відповідно зі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2021р., призначити Мішкою остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяця.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання - із 29.07.2022р., зарахувати в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_8 під вартою, а саме - із 10.11.2021р. по 01.12.2021р. та із 05.05.2022р. по 03.06.2022р.

Речові докази: диски із відеозаписами - зберігати при матеріалах судового провадження; зарядний пристрій «Power Bank», USB-кабель та банківську картку КБ «Приватбанку» - повернути за належністю ОСОБА_10 ; грошові кошти в розмірі 200гривень, 100гривень, 20гривень - конфіскувати у дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно,

суддя ОСОБА_1