Справа № 192/483/22
Провадження № 1-кс/192/103/22
Ухвала
Іменем України

"21" квітня 2022 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання дізнавача СД відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по внесеному 18 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

за участю учасників провадження:

дізнавача ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_5 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль MAZDA-3, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , а фактичним користувачем є ОСОБА_5 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження зазначеним майном.

На обґрунтування клопотання дізнавач та прокурор зазначили, що в провадженні сектору дізнання перебуває кримінальне провадження №0000072 від 18 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом, що 18 квітня 2022 року до ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що на а/д М-30 км 951 на блок посту був зупинений автомобіль Мазда-3 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який на вимогу працівників поліції надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль та при його перевірці в ньому були виявлені ознаки підробки.

Тому просили з метою збереження речових доказів, накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль MAZDA-3, номерний знак НОМЕР_2 .

В судовому засіданні дізнавач підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Володілець майна заперечував проти задоволення клопотання і просив не накладати арешт на майно.

Представник володільця майна проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки дане свідоцтво є речовим доказом по іншому кримінальному провадженню №0000080, крім того доказів підробки свідоцтва до клопотання не додано.

Прокурор в судове засідання не з`явився причини неявки слідчому судді не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у відповідність ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим розгляд клопотання проводився у відсутність прокурора.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши додані до клопотання матеріали слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дізнавачем в якості мети накладання арешту на майно було зазначено збереження речових доказів по справі, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль MAZDA-3, номерний знак НОМЕР_2 , з метою забезпечення кримінального провадження, а саме запобігти можливості його знищення або пошкодження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 18 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, внесено відомості (а.с. 4).

З клопотання та матеріалів кримінального провадження, вбачається, що під час огляду 18 квітня 2022 року дізнавачем було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль MAZDA-3, номерний знак НОМЕР_2 . Вказане майно відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 09 липня 2019 року належить ОСОБА_7 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , про що він зазначив в своїх первинних поясненнях 18 квітня 2022 року (а.с. 8, 9).

Враховуючи те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, оскільки має ознаки підробки і було використано під час кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які необхідні для доказування кримінального правопорушення, тому дане майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України і тому є речовим доказом по справі, у зв`язку з чим є підстави для його арешту.

Постановою дізнавача від 18 квітня 2022 року на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль MAZDA-3, номерний знак НОМЕР_2 приєднано до кримінального провадження №0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, як речовий доказ (а.с. 16).

Частиною 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

31 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що тимчасове вилучене у ОСОБА_5 18 квітня 2022 року майно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню і тому доводи дізнавача про необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає, що оскільки арешт накладається з метою збереження речових доказів, тому визначений дізнавачем спосіб арешту майна, а саме заборона права користування та розпорядженням майном, а також заборона права відчуження майна є обґрунтованим, у зв`язку слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на тимчасове вилучене майно ОСОБА_5 шляхом заборони права користування, розпорядження та відчуження майна.

Слідчий суддя не приймає доводи представника володільця майна, в частині того, що свідоцтво на яке просить накласти арешт дізнавач є речовим доказом по іншому кримінальному провадженню, оскільки з наданої представником копії постанови по визнання речових доказів від 04 березня 2022 року вбачається, що речовим доказом по кримінальному провадженню №0000080 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2022 року визнано речовим доказом інше свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Що стосується доводів того, що до клопотання не додано доказів підробки свідоцтва, то слідчий суддя зазначає, що встановлення доказів підробки свідоцтва є завданням дізнавача на подальших стадіях кримінального провадження і їх відсутність на момент розгляду клопотання про арешт майна не впливає на результат вирішення клопотання про арешт майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 171-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по внесеному 18 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль MAZDA-3, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , а фактичним користувачем є ОСОБА_5 шляхом заборони права користування, розпорядження та відчуження майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1