Справа № 362/2099/22
Провадження № 1-кс/362/400/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000282 від 08.06.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України,-
в с т а н о в и в:

15.06.2022 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000282 від 08.06.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що В провадженні СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 08.06.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 08.06.2022 р. близько 17 год. 30 хв. до ЧЧ ВП №1 Обухівського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , 2001 р.н., про те що колишній однокласник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , запросив її неповнолітню сестру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , студентку ПТУ м. Васильків, на каву, після чого остання разом із двома сестрами поїхали до магазину Лісовичок, що знаходиться в м. Васильків, після чого сестер привіз до їхнього місцевого проживання, а потерпілу ОСОБА_8 , завіз до лісу та здійснив розбещення відносно останньої (ІТС ІП НПУ №5325 від 08.06.2022 р.).
08.06.2022 р. за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000282, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.
08.06.2022 р. о 19 год. 20 хв. було затримано гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України.
Під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено обшук останнього в ході якого було виявлено та вилучено футболку світло-коричневого кольору з написами та малюнками у формі квітів з бутонами рожевого кольору; шорти темно-синього кольору; капці чорного й зеленого кольорів та труси чорного кольору з написом на резинці «UOMO», які поміщено до картонної коробки білого кольору; мобільний телефон марки «HUAWEI» синього кольору imei1: НОМЕР_1 та imei1: НОМЕР_2 з SIM-картами мобільних операторів ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , які поміщено до паперового конверту білого кольору.
08.06.2022 р. постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП футболку світло-коричневого кольору з написами та малюнками у формі квітів з бутонами рожевого кольору; шорти темно-синього кольору; капці чорного й зеленого кольорів та труси чорного кольору з написом на резинці «UOMO», які поміщено до картонної коробки білого кольору; мобільний телефон марки «HUAWEI» синього кольору imei1: НОМЕР_1 та imei1: НОМЕР_2 з SIM-картами мобільних операторів ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , які поміщено до паперового конверту білого кольору визнано речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення вказаного злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто на підставі ч.1 ст.98 КПК України мають значення як речовий доказ у кримінальному провадженні №0000282 від 08.06.2022 р.
В подальшому вказані речі було вилучено до камери зберігання речових доказів відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про що було складено відповідний протокол.
Відповідно до п. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим в клопотанні вказано, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання за його відсутності, не застосовувати аудіо-, відеофіксацію під час розгляду, клопотання підтримав у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000282, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.
Постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ОСОБА_3 від 08.06.2022 р. футболку світло-коричневого кольору з написами та малюнками у формі квітів з бутонами рожевого кольору; шорти темно-синього кольору; капці чорного й зеленого кольорів та труси чорного кольору з написом на резинці «UOMO», які поміщено до картонної коробки білого кольору; мобільний телефон марки «HUAWEI» синього кольору imei1: НОМЕР_1 та imei1: НОМЕР_2 з SIM-картами мобільних операторів ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , які поміщено до паперового конверту білого кольору визнано речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення вказаного злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто на підставі ч.1 ст.98 КПК України мають значення як речовий доказ у кримінальному провадженні №0000282 від 08.06.2022.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна із забороною користування та розпорядження майном, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000282 від 08.06.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України,- задовольнити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку останнього, а саме:

- футболку світло-коричневого кольору з написами та малюнками у формі квітів з бутонами рожевого кольору;

- шорти темно-синього кольору;

- капці чорного й зеленого кольорів, труси чорного кольору з написом на резинці «UOMO», які поміщено до картонної коробки білого кольору;

- мобільний телефон марки «HUAWEI» синього кольору imei1: НОМЕР_1 та imei1: НОМЕР_2 з SIM-картами мобільних операторів ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , які поміщено до паперового конверту білого кольору із забороною користування та розпорядження даним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1