ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/803/22 Справа № 183/2098/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби, призваний за мобілізацією, солдат, перебуває на посаді стрільця помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого,,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 липня 2022 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що раховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, є обґрунтованою повідомлена ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем військової служби, призваним за мобілізацією, солдатом військової частини НОМЕР_1 , підозра у вчиненні діяння, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 345 КК України.
Зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є імовірним з огляду на особу правопорушника, який будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, а також злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України хоча і віднесений до категорії нетяжких, проте вчинений у період іспитового строку, що саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Відсутність даних про перебування на утриманні підозрюваного неповнолітніх та малолітніх дітей, його сімейний стан (розлучений), відсутність відомостей щодо наявності інших міцних соціальних зв`язків, також указує на існування реальної можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

У той же час, у судовому засіданні не доведені ризики, передбачені п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що недоцільним є визначення розміру застави та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що жодних ризиків, на які послався прокурор не доведено; ухвала суду не відповідає вимогам п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 196 КПК України, оскільки не містить відомостей про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; обставини, які свідчать про недопустимість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.
Вказує, що суд приймаючи рішення обмежився лише одним реченням слідчий суддя вважає недоцільним визначити розмір застав, при цьому вказавши, що ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними. За наявності лише одного ризику суд обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному в вчиненні нетяжкого злочину.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив застосувати до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Висновок суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів вважає належним чином умотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.
Так, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано взяв до уваги особу правопорушника, який будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, а також злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України хоча і віднесений до категорії нетяжких, проте вчинений у період іспитового строку, що саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Разом із тим, суд першої інстанції взяв до уваги відсутність даних про перебування на утриманні підозрюваного неповнолітніх та малолітніх дітей, його сімейний стан (розлучений), відсутність відомостей щодо наявності інших міцних соціальних зв`язків.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду про те, що стороною обвинувачення доведено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органу досудового розслідування та суду, який слугував підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу під час досудового розслідування та продовжує існувати й на даний час та відсутність ризиків, передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України
Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 під час судового провадження та запобігання вищевказаному ризику, який продовжує існувати, при цьому стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність такого. Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, не ухилятиметься від органів досудового розслідування та суду, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє і доводи підозрюваного ОСОБА_7 про те, що обраний йому запобіжний захід є занадто суворим і щодо нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від органів досудового розслідування та суду, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такий ризик має місце, і його запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи судове рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, взявши до уваги та надавши належну оцінку тим фактам, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, вчиненого у період іспитового строку, даних про перебування на утриманні підозрюваного неповнолітніх та малолітніх дітей, його сімейного стану (розлучений), відсутність відомостей щодо наявності інших міцних соціальних зв`язків.
Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення прав та свобод ОСОБА_7 , а відтак і не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Відхиляючи доводи апеляційних скарг сторони захисту, апеляційний суд звертає увагу на те, що висновки суду про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є обґрунтованими та правильними. Так, на переконання апеляційного суду, саме цей запобіжний захід зможе запобігти настанню вищеописаного ризику, забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9