Справа № 456/3980/19
Провадження № 1-кп/456/92/2022
УХВАЛА
про відмову в задоволенні заяви про відкладення розгляду справи

08 квітня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000358 від 19.04.2019 відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, заяву захисника ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи,

в с т а н о в и в :
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області з 09.10.2019 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000358 від 19.04.2019 відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні та з моменту надходження обвинувального акту до суду здійснюють захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Розгляд справи впродовж двох років неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою сторін кримінального провадження, що визнано судом зловживанням процесуальними правами, та про що чисельними листами повідомлено як сторони кримінального провадження, так і відповідні уповноважені органи. Понад чотири місяці, суд позбавлений можливості завершити розгляд кримінального провадження через неявку в судове засідання обвинуваченого, прокурора та захисників. Прокурором впродовж зазначеного часу не вживалися жодні заходи щодо забезпечення явки в судове засідання свідка ОСОБА_9 , про що суд неодноразово повідомляв керівництво прокуратури. 22.02.2022, 25.02.2022, 01.03.2022, 04.03.2022, 10.03.2022, 16.03.2022 судові засідання не відбулися через неявку сторін кримінального провадження. 21.02.2022 обвинувачений ОСОБА_8 подав заяву про відкладення розгляду справи через хворобу, однак до 16.03.2022 не подав жодного доказу, який би підтверджував поважність причин неприбуття в судове засідання. Аналогічно 10.03.2022 та 16.03.2022 обвинувачений ОСОБА_8 подав заяви про відкладення розгляду справи, покликаючись на виконання ним обов`язків по охороні громадського порядку. Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про причини неявки у вказані судові засідання суд не повідомляли. Прокурор ОСОБА_3 подавав заяви про відкладення розгляду справи, покликаючись на введений в Україні воєнний стан.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено воєнний стан.
Згідно Рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, 14.03.2022, листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», Рекомендацій судам першої та апеляційної інстанції на випадок захоплення населеного пункту та/або суду чи безпосередньої загрози його захоплення, затверджених розпорядженням Голови Верховного Суду від 13.03.2022 №6/0/9-22, суди продовжують здійснення судочинства в умовах воєнного стану та продовжують розгляд, зокрема тяжких та особливо тяжких злочинів, у виняткових випадках, пов`язаних з окупацією населеного пункту або іншими поважними обставинами, відкладають розгляд кримінального провадження.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом. Справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження. Не можуть бути відкладеними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою забезпечення безпеки учасників судових процесів і відвідувачів судів припиняється проведення особистого прийому громадян керівництвом суду й обмежується допуск у судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

17.03.2022 суд звернувся з листом, в якому повідомив про те, що наступні судові засідання у вказаній справі призначені на 14.00 год. 23.03.2022, 14.00 год. 25.03.2022, 14.00 год. 30.03.2022, 14.00 год. 01.04.2022, 14.00 год. 06.04.2022, 14.00 год. 08.04.2022, та просив уповноважених осіб сприяти завершенню розгляду кримінального провадження, зокрема, керівника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області при залученні ОСОБА_8 до охорони громадського порядку врахувати дати судового засідання та забезпечити явку обвинуваченого в судові засідання, призначені на вищевказані дати та час. Керівника обласного відділу поліції суд просив взяти під контроль вказане питання. Керівника Львівської обласної прокуратури суд просив взяти до уваги, що по кримінальних провадженнях, які перебувають в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, після введення воєнного стану, продовжують проводитися судові засідання у кримінальних провадженнях, в тому числі за участю прокурорів обласної прокуратури, а відтак, на підставі наведеного просив забезпечити явку прокурора в судові засідання, які призначені на 14.00 год. 23.03.2022, 14.00 год. 25.03.2022, 14.00 год. 30.03.2022, 14.00 год. 01.04.2022, 14.00 год. 06.04.2022, 14.00 год. 08.04.2022, та сприяти завершенню розгляду кримінального провадження. Обвинуваченому ОСОБА_8 суд роз`яснив, що його заява від 21.02.2022 про відкладення розгляду справи через хворобу слугуватиме підставою для проведення відповідної перевірки в медичному закладі, та про його обов`язок прибути в судові засідання, які призначені на 14.00 год. 23.03.2022, 14.00 год. 25.03.2022, 14.00 год. 30.03.2022, 14.00 год. 01.04.2022, 14.00 год. 06.04.2022, 14.00 год. 08.04.2022, Одночасно суд роз`яснив, що за наявності підстав, передбачених КПК України, суд вправі застосувати привід до обвинуваченого та вирішити питання про зміну запобіжного заходу. При цьому суд зауважив, що неодноразова неявка обвинуваченого в судові засіданні протягом тривалого часу, слугувала підставою для відкладення розгляду справи, про що суд чисельними листами повідомляв уповноважені органи. Суд звернув увагу, що захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зобов`язані повідомити суд про причини неявки в судові засідання 22.02.2022, 25.02.2022, 01.03.2022, 04.03.2022, 10.03.2022, 16.03.2022 та що наступні судові засідання призначено на 14.00 год. 23.03.2022, 14.00 год. 25.03.2022, 14.00 год. 30.03.2022, 14.00 год. 01.04.2022, 14.00 год. 06.04.2022, 14.00 год. 08.04.2022, При цьому суд роз`яснив, що у випадку, якшо захисники через введений воєнний стан не можуть прибувати до суду, обвинувачений ОСОБА_8 має право обрати іншого захисника або просити суд про призначення захисника в порядку, встановленому законом.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він не знайомий з матеріалами кримінального провадження, при цьому на запитання головуючого судді про причини не ознайомлення з такими з моменту укладення договору про правову допомогу, адвокат покликався на зайнятість у інших судових процесах.

Сторони кримінального провадження клопотання підтримали.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Поняття «розумний строк» оцінюється з урахуванням низки критеріїв, у тому числі - специфіки кримінальної справи, кількості епізодів звинувачення, поведінки сторін тощо, та не може визначатись однаково для кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до вимог ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

У відповідності до загальних засад кримінального провадження учасники кримінального провадження та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню кримінального провадження.

Так згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням певних критеріїв, серед яких складність справи та поведінка заявника (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції», «Вергельський проти України»).

У розумінні ЄСПЛ сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Оцінюючи поведінку заявника, необхідно брати до уваги, зокрема, і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

В ухвалі Верховного Суду у справі №676/7346/15-к від 30.05.2018 вказано про те, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загально правовим принципом і поширюється на всі галузі права.

В ухвалі Верховного Суду у справі № 202/4467/14-к від 17.09.2019 зазначено: «Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом».

Поряд із цим, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 року у справі № 306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання. При цьому в ухвалі від 18.09.2018 року у справі № 1-9/11 суд виходить із позиції, що законодавець чітко передбачив правила поведінки сторін у кримінальній справі на подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду, тобто учасники судового процесу мають діяти відповідно до загальних положень судового розгляду, а не зловживати своїми правами.

Суд вважає такими, що спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду процесуальні дії захисника ОСОБА_6 , оскільки договір про надання правової допомоги з обвинуваченим ним було укладено ще 06 квітня 2022 року і захисник впродовж трьох діб не мав жодних перешкод для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в приміщенні суду.

При цьому такими, що спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду суд визнає процесуальні дії обвинуваченого ОСОБА_8 , який має право на правову допомогу адвоката, однак використовує це право, зловживаючи ним при цьому. Так обвинувачений був добре обізнаний з графіком судових засідань і не вжив жодних заходів для ознайомлення захисника з матеріалами кримінального провадження, повідомивши при цьому останньому дату судового засідання, в яке адвокат прибув.

На підставі наведеного, суд встановолює, умисний характер дій обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , при поданні заяви про відкладення розгляду справи, направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

Так, практикою Європейського суду з прав людини, п. «с» ч. 3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено «призначення» захисника, який би в інтересах обвинуваченого здійснював юридичну допомогу практично й ефективно, забезпечуючи достатній захист. Оцінити, чи було це юридичне представництво практичним та ефективним, можна лише на основі конкретних обставин справи, розглядаючи процес у цілому (рішення ЄСПЛ «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року, «Імбріоша проти Швейцарії» від 24 листопада 1993 року, «Дауд проти Португалії» від 21 квітня 1998 року, «Куліковський проти Польщі» від 21 грудня 2010 року). Як вважає ЄСПЛ, ведення захисту, по суті, є справою обвинуваченого та його адвоката, тобто це переважно питання взаємовідносин між ними, незалежно від того, чи призначається захисник у межах надання правової допомоги, чи оплачується приватно, а відповідно до згаданої норми Конвенції втручання компетентних державних органів вимагається лише в тих випадках, коли факт незабезпечення адвокатом ефективного представництва є очевидним або будь-яким чином переконливо доведений до їх відома (рішення ЄСПЛ «Санніно проти Італії» від 27 квітня 2006 року, «Кускані проти Сполученого Королівства» від 24 вересня 2004 року).

Європейський суд з прав людини відзначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати певним обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності апеляції. Тим не менш, застосовані обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Крім того, обмеження відповідатимуть вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), якщо вони переслідують законну мету та існує розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, що переслідується (див. рішення від 3 листопада 2009 року у справі «Давран проти Туреччини» («Davran v. Turkey»), заява №18342/03, § 37; рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 44 та ін.).

При цьому ЄСПЛ окремо наголошує, що саме національні суди уповноважені тлумачити національні процесуальні правила, такі як строки, покликані забезпечувати правову визначеність; роль Суду зводиться лише до перевірки того, чи є наслідки такого тлумачення сумісними з Конвенцією (див. рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 45 та ін.)

Керуючись пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ухвалою Верховного Суду у справі № 202/4467/14-к від 17.09.2019, постановою ВС у справі №300/474/10 від 06.11.2019, ст. 28 КПК України, -

у х в а л и в :
Встановити умисний характер дій обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відмовити, роз`яснивши захиснику ОСОБА_6 , що захист інтересів обвинуваченого впродовж судового розгляду здійснюють професійні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які присутні в залі суду.

Роз`яснити захиснику ОСОБА_6 , що в подальшому він вправі ознайомитися з матеріалами кримінального провадження після проведення судового засідання.

Повний текст ухвали оголошено 13 квітня 2022 року о 17.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1