В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000507 від 26.09.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Страбичово Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у жовтні місяці 2021 року перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів надав невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі установчі дані про себе шляхом пред"явлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон для подальшого виготовлення міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику вищевказаною невідомою особою. В подальшому, 08.10.2021 року на автостанції в м. Мукачево ОСОБА_3 отримав міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи.

20.02.2022 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 під час проходження прикордонного контролю та перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Чоп (Тиса)» НОМЕР_1 прикордонного загону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дітей та керуючи ними, діючи умисно з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобігання поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19, в порушення вимог підпункту 3 пункту 7 Постанови КМ України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-CoV-2, зі змінами та доповненнями. Як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобігання поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19 на території України, пред`явив інспектору першої категорії Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 завідомо підроблений документ, а саме: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику корона вірусної хвороби COVID-19, видане на його ім`я, яке посвідчене лікарем КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документу, та, що таке є підробленим, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Згідно відповіді КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської міської ради за вих. № 329/01-09 від 06.04.2022 року, міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської міської ради не видавалось.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві складеній 26.09.2022 року в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , підтвердив роз`яснення йому вказаних положень законодавства та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву від 26.09.2022 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

У вказаній заяві, складеній у присутності захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , складену у присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , враховуючи, що вчинені ним кримінальні правопорушення передбачені ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі, встановленому санкцією статтей Особливої частини Кримінального Кодексу України, за якими він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинені кримінальні проступки.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на його ім`я ОСОБА_3 , 1970 року народження, яке посвідчене лікарем КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , яке упаковано до паперового конверту білого кольору з підписами понятих залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300,00 (п"ятнадцять тисяч триста грн. 00 коп.) грн.;

- ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п"ятдесят грн. 00 коп.).

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300,00 (п"ятнадцять тисяч триста грн. 00 коп.) грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на його ім`я ОСОБА_3 , 1970 року народження, яке посвідчене лікарем КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , яке упаковано до паперового конверту білого кольору з підписами понятих залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1