Справа № 761/6712/22
Провадження № 1-кс/761/4102/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
дослідивши скаргу ОСОБА_2 , подану в порядку статті 206 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в порядку статті 206 КПК України, про визнання утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою незаконним та звільнення останніх з-під варти.
В обґрунтування поданої скарги, заявник зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавлені свободи за відсутності відповідного судового рішення, а відтак підлягають негайному звільненню з-під варти.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частиною 2 статті 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення тощо) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено або забезпечено проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наведені вище положення статті 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті. Така правова позиція щодо застосування статті 206 КПК України висвітлена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17.
При цьому, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру вважати, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.
За наслідками вивчення скарги ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України на незаконне позбавлення свободи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та отриманої 14.04.2022 від ДУ «Київський слідчий ізолятор» на запит слідчого судді інформації,не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру вважати, що останні утримуються під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення особи свободи.
Аналізуючи доводи зазначені у клопотанні, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини зокрема рішення ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», в яких зазначено, що для підозри достатньо існування інформації про те, що особа могла вчинити правопорушення.
Слідчий суддя враховує те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 3 зазначеного Указу встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
У подальшому, Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
8 березня 2022 року набув чинності Закон України №2111-ІХ, яким викладено в новій редакції ст. 615 КПК України, яка регулює особливості кримінального провадження в умовах воєнного стану.
Відповідно до пункту 6 частини 1 вказаної статті у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Згідно листа судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.03.2022 вих.№757/31502/20/8456/2022 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжено на шістдесят днів.
Відтак, у відповідності до зазначених приписів кримінального процесуального закону наявне відповідна законна підстава, відповідно якої обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 утримуються під вартою.

Враховуючи, що стороною захисту не надано відповідних доказів, які б свідчили про незаконність тримання обвинувачених під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 , що подана у порядку ст. 206 КПК України про визнання утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою незаконним та звільнення останніх з-під варти.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 206, 208, 309, 372, 532, 615 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У доставці до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та задоволенні скаргищодо звільнення останніх з-під варти, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1