Справа № 172/231/22
Провадження № 1-кп/191/66/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000032 від 22.02.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , не маючи дозволу, передбаченого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевозки та використання вогнепальної, пневматичної, та холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин", затвердженого наказом МВС України №622 від 21.08.1998, на початку лютого місяця 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), проходячи біля колії в сел. Васильківка, Синельниківського району Дніпропетровської області, де на ґрунті побачив поліетиленовий пакет корпус від ручної гранати типу «Ф-1» на якому мається маркування «107 20-83» та запал типу «УЗРГМ» на якому мається маркування «192-82 УЗРГМ-2 583» та будучи обізнаним в призначенні вказаного предмету та протизаконності своїх дій, взяв корпус від гучної гранати типу «Ф-1» та запал типу «УЗРГМ» собі, тобто придбав вибуховий пристрій та вибухову речовину без передбаченого законом дозволу, після чого переніс їх за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу та без мети збуту.
Так, 22 лютого 2022 року працівниками ВП №1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської від 21.02.2022, під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , останній добровільно видав корпус від ручної гранати типу «Ф-1» та запал типу «УЗРГМ» яка знаходилася у приміщенні сараю.
Згідно висновку судової вибухо - технічної експертизи №СЕ-19/104-22/ 5936 - ВТХ від 24.02.2022 предмет зовні схожий на корпус від ручної гранати типу «Ф-1» із маркуванням «107 20-83» та один предмет, що ззовні схожий на запал від ручної гранати із маркуванням «192-82 УЗРГМ-2 583», які було вилучено під час обшуку у ОСОБА_3 , на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є - конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, промислового виробництва, який відноситься до категорії вибухових пристроїв. Надані на дослідження об`єкти придатні для здійснення вибуху.
Діяння ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що дійсно знайшов гранату та почав зберігати за місцем свого проживання АДРЕСА_1 . Під час обшуку добровільно видав працівникам поліції. У скоєному кається, просив призначити мінімальне покарання, не позбавляти волі.

Враховуючи те, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, та погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його умисні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра, перебування на обліку у лікаря нарколога, те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується негативно за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, визнання вини, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням ст. 75 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.
На підставі ч.1 п.1, 2, ч. 3, п.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати на проведення вибухо - технічної експертизи №СЕ-19/104-22/ 5936 - ВТХ від 24.02.2022 в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 20 коп.

Речові докази: спеціальний пакет № 7529541 із залишками після проведення експертизи який знаходиться у камері зберігання речових доказів ВП № 1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області квитанція № 45 ( т.2 а.с. 33-34) знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1