Справа № 202/4551/22
Провадження № 1-кс/202/3333/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000402 від 28.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2022 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження яке внесене в ЄРД за заявою потерпілого гр. ОСОБА_5 про те, що 22.07.2022 за адресою Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, відбувся ракетний обстріл, внаслідок якого пошкоджено кв. АДРЕСА_1 та зруйновано склад по АДРЕСА_2 , які належать заявнику. Крім того, з гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , зник автомобіль ГАЗ 3302-414, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_6 . Враховуючи, що м. Сєвєродонецьк, Луганської області тимчасово перебуває під контролем військових армії Російської Федерації, своїми діями невстановлені особи порушили закони та звичаї війни, що передбачені ст. 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , пояснив, що в наслідок військової агресії РФ, в наслідок ракетного обстрілу було пошкоджено об`єкти нерухомості, що належать потерпілому та зник належний йому автомобіль марки ГАЗ модель 3302-414, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , 2007 року випуску, зареєстровано на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився у гаражному приміщенні за адресою АДРЕСА_4

На підставі викладеного, виникла необхідність накладення арешту на майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль марки ГАЗ модель 3302-414, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , 2007 року випуску, з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності та клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000402, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ГАЗ модель 3302-414, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , 2007 року випуску зареєстровано ОСОБА_5 .

Вказаний транспортний засіб має характер та визнаний речовим доказами по справі (Постановою слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 28.07.2022 року)

Постановою слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 28.07.2022 року транспортний засіб оголошено у розшук.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що транспортні засоби, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаного речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме автомобіль марки ГАЗ модель 3302-414, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , 2007 року випуску, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листо пада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1