Єдиний унікальний№243/2722/22
Провадження 1-кс/243/557/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року
Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно за допомогою відео конференції з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000872 від 19.09.2022 року, за підозрою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торець, Краматорського району, Донецької області, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження Слов`янського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), а тому необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підтав для визначення мінімального розміру застави.
За таких обставин, на думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне

правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська УВП № 4» на строк 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував стосовно клопотання прокурора. Обставини кримінального правопорушення, вказані у клопотанні прокурора визнав.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд встановив наступні обставини та відповідні їм докази.
Відповідно до положень ч.1,2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного
заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
В судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство).
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:
- Протоколом огляду місця події від 19.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено труп ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . з ознаками насильницької смерті, а також виявлено та вилучено предмети, а саме: металевий дріт в оболонці білого кольору, який складається з двох його фрагментів та ганчірку чорного кольору;
- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого останній пояснив, що він з сестрою ОСОБА_7 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . 18.09.2022 року ОСОБА_7 лягла спати у зальній кімнати будинку, а він - у спальній кімнаті. Приблизно о 03 годині 00 хвилин 19.09.2022 року ОСОБА_4 прокинувся для того, щоб сходити в туалет, і проходячи через кімнату сестри ОСОБА_7 він випадково зачепив шафу у її кімнаті, через що його сестра прокинулася і почала на нього сваритися, що він її розбудив. Сварилися вони довго, десь приблизно дві години, після чого, приблизно о 05.00 год. ОСОБА_4 набридло сваритися з сестрою ОСОБА_7 і у нього виник умисел вбити сестру ОСОБА_7 . Він повалив її на підлогу і вона впала на спину, після чого ОСОБА_4 сів на неї зверху та почав душити її металевим дротом, який знаходився в кімнаті сестри, душив він її приблизно 3-4 хвилини, а саме до тих пір, поки вона не припинила подавати ознаки життя. Сестра махала руками та намагалася вирватися, однак через те, що він фізично сильніше її, вона нічого не змога зробити. Коли ОСОБА_4 побачив, що його сестра ОСОБА_7 померла, він зліз з неї, вийшов з будинку та пішов ходити по вулицям села. Свою провину визнає повністю.
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила що 19.09.2022 року приблизно в 09.00 до неї за місцем мешкання прийшов ОСОБА_4 та повідомив про те що його сестрі ОСОБА_7 стало погано і їй необхідно допомогти, після чого ОСОБА_8 пішла за місцем мешкання ОСОБА_7 та виявила що ОСОБА_7 лежить обличчям до полу без ознак життя після чого остання вийшла на вулицю. Також ОСОБА_8 пояснила що в ході розмови в ОСОБА_4 останній повідомляв їй що у нього з сестрою були сварки.
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив що 19.09.2022 року приблизно в 06:30 він вийшов у двір навпроти будинку АДРЕСА_1 . Знаходячись у дворі, останній почув крики, схожі на сварку, по зазначеній адресі проживає сестра ОСОБА_10 та брат ОСОБА_11 , суть конфлікта йому не відома. Далі приблизно о 08:45 до ОСОБА_9 у двір прийшов ОСОБА_11 і повідомив про те що його сестрі ОСОБА_10 стало погано і їй необхідно викликати швидку. Після чого ОСОБА_9 пішов у зазначений будинок та побачив як ОСОБА_10 лежить на підлозі обличчям до низу з підігнутими ногами, а також у неї був відсутній пульс. Після чого останній зателефонував у швидку медичну допомогу та поліцію.
Суд, враховуючи відомості про сукупність обставин пред`явленої підозри, що інкримінується ОСОБА_12 та обсяг відомостей, які були повідомленні слідчим у клопотанні та в судовому засіданні прокурором, приходить до переконання, що висновки досудового розслідування, викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи.
Приймаючи до уваги вищезазначене, суд разом з тим враховує позиції, думки та

доводи підозрюваного на свою користь та його захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, в контексті пред`явленого обсягу підозри за ч.1 ст.115 КК України, не перевищують саме суспільного інтересу у даній кримінальній справі, який з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, та його тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на думку суду, не зможе в достатній мірі забезпечити додержання підозрюваним його обов`язків та запобігання процесуальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Так існування ризиків переховування від правосуддя у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий в клопотанні обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Крім того, санкція статті 115 КК України, відповідно до якої підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення воліна строк від 7 до 15 років, а тому зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Оцінивши у своїй сукупності доводи прокурора про існування вищевказаних ризиків, суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні повністю довела, що на теперішній час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду задля уникнення покарання.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання прокурора, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваним злочину особливої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування підозрюваного під вартою та свідчили б, що стан

здоров`я підозрюваного виключає можливість її перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для підозрюваного меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним, суд вважає доведеним, що на теперішній час існують ризики, відповідно до яких є підстави обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, які передбачені ст. 176 КПК України, однак звертає увагуна те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Станом на теперішній час, у місті с.Торець Донецької області тривають активні бойові дії, що унеможливлює здійснювати контроль за виконанням обвинуваченим умов будь- якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

У відповідності до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначається у зв`язку із вчиненням ним злочину із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178 183, 193, 196, 199, 309, 396 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» на строк 60 (шістдесят) діб з моменту фактичного затримання, а саме: з 19 вересня 2022 року по 17 листопада 2022 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити Начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після
її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1