Справа № 173/866/22
Номер провадження 1-кп/173/151/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підготовчого судового засідання

08 вересня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження №0000117 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження Верхньодніпровського районного суду надійшов затверджений обвинувальний акт та додані до нього документи у відношенні ОСОБА_4 за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Клопотань до суду не заявляв.

Обвинувачений не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Клопотань до суду не заявив.

В той же час у відповідності до п.1, п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення.

Однак, на думку суду, обставини, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення викладено поверхнево та неконкретизовано.

Так дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України, однак формулювання обвинувачення за ч.1 ст.357 КК України на думку суду являється поверхневим.

Завданням кримінального провадження, як вказує ст.2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як встановлено з обвинувального акту, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України та вказані дії виразилися в тому, що ОСОБА_4 знайшов у магазині банківську картку, забрав її, вважаючи,що картка належить його співмешканці. Проте, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України характеризується прямим умислом і на думку суду, в ході досудового розслідування не встановлений умисел обвинуваченого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України. Також, не розкритою є об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення, а саме при яких обставинах обвинувачений «взяв карточку, де саме її помітив».

Крім того даний обвинувальний акт та додані до нього документи не відповідають вимогам ст.291 КПК України, відповідно до якої, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В той же час, при дослідженні обвинувального акту, суд констатує, що слідчий при складанні обвинувального акту виклав лише фактичні обставини обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України, однак юридичної оцінки діям обвинуваченого, як вказано в ч.5 ст.291 КПК України не надає, що свідчить про грубе невиконання вимог вищевказаної статті та позбавляє обвинуваченого права знати в чому його обвинувачують та по якій статті.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України та містити відомості зазначені в ч.2 цієї статті.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, передбаченому КПК України. Обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, а тому обвинувачення має бути чітким, зрозумілим, не повинно містити протиріч та неоднозначного тлумачення.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Згідно ст.373 КПК України за результатами розгляду кримінального провадження, судом ухвалюється виправдувальний або обвинувальний вирок. Приймаючи одне з зазначених рішень, відповідно до ч.3 ст.374 КПК України суд повинен мотивувати чи доведене обвинувачення, яке пред`явлене особі, чи ні. Отже, лише відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України дасть можливість в подальшому суду поза будь яких сумнівів прийняти одне з передбачених ст.373 КПК України рішень.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_4 вимогам ст.291 КПК України і не має можливості усунути вказані недоліки в процесі судового розгляду, а тому вважає за необхідне повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 прокурору для усунення вищезазначених недоліків.
Керуючись ст. 291, 314, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000588 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України повернути прокурору Жовтоводської окружної прокуратури для усунення виявлених недоліків.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 7-денний строк з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_1