ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1597/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання ОСОБА_2 про зобов`язання повернути вилучене майно у кримінальному провадженні № 0007491,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2022 ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про зобов`язання повернути майно, вилучене в рамках кримінального провадження № 0007491 під час санкціонованого судом обшуку його житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що арешт на вилучене під час обшуку майно не накладався, у зв`язку з чим це майно має статус тимчасово вилученого і підлягає поверненню.

За результатами вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя не встановив підстав для розгляду його по суті виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Визначальним принципом, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

За змістом положень пунктів 4-1, 15, 17 статті 3, статей 36, 40, 40-1 КПК України слідчий та дізнавач несуть відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні та разом з прокурором уповноважені приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у пункті 18 частини першої статті 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до положеньКПК України компетенція слідчого судді поширюється на: вирішення питань про відвід; вирішення клопотань про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, перелік яких міститься у нормі статті 131, та у визначених випадках їх перегляд (скасування); надання дозволів на проникнення до житла чи іншого володіння особи (статті 233, 234, 240); розгляд клопотань про проведення експертизи (стаття 244 КПК України); розгляд клопотань про закриття кримінального провадження (пункт 9 частини першої статті 284 КПК України); надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (стаття 248); розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Частина перша статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, серед яких бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно з нормою статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнав таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, (якщо слідчий, прокурор не звернулися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у визначений цією нормою строк), частиною шостою статті 173 цього Кодексу (якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання); у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Аналіз наведених положень кримінального процесуального закону в їх системній сукупності дає підстави для висновку, що слідчий суддя в порядку здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні уповноважений вирішувати питання щодо повернення тимчасово вилученого майна лише за результатами розгляду конкретної скарги, яка подана відповідно до статті 303 КПК України.

Підставою ж для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою є фактичне існування рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які особа, що подає скаргу, вважає незаконними.

Зміст поданого ОСОБА_2 клопотання свідчить про те, що він просить зобов`язати слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві повернути майно, вилучене під час обшуку, і при цьому лише абстрактно посилається на неправомірність утримання слідчим належного йому майна без вказівки на те, що він звертався до слідчого або прокурора клопотанням про його повернення, а відтак його клопотання не є скаргою в розумінні статті 303 КПК України.

Отже ураховуючи, що ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону, а положення КПК України взагалі не регулюють питання, яке рішення слід прийняти за таким клопотанням, наявні підстави для застосування до розглядуваної ситуації аналогії закону, а саме частини четвертої статті 304 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись частиною шостою статті 9, частиною четвертою статті 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про зобов`язання повернути вилучене майно у кримінальному провадженні № 0007491.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту одержання її копії.

Слідчий суддя: