Справа № 308/7540/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 20 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, погоджене прокурором ОСОБА_5 , про обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 20 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, погоджене прокурором ОСОБА_5 , про обшук.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № №0000097 від 20 серпня 2021 року.

У клопотанні вказано на те, підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР є те, що від працівників прикордонної служби надійшло повідомлення про те, що група осіб здійснює виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну, з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до даного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, в тому числі і за правопорушення, пов`язані з незаконним переміщенням підакцизних товарів через державний кордон.

З метою виявлення та вилучення незаконно переміщених товарів через державний кордон виникла необхідність у проведенні санкціонованого судом обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру-заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_7 .

Як вказано у клопотанні, враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення, встановлення фактичних даних, перевірки причетності ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні обшуку домоволодіння за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення предметів, які відповідно до ст. 98 -КПК України є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а тому керуючись ст. 234 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: надати стороні кримінального провадження - групі слідчих у складі заступника начальника СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 , слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , ст. слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 , ст. слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,з метою відшукання та вилучення незаконно переміщених товарів через державний кордон, які мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задоволити із підстав, що в ньому наведені.

Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно приписів ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 93 КПК України визначено, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст.234 КПК України клопотання слідчого, погоджене з прокурором, повинне містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді (ч.1 ст.234 КПК України). Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № №0000097 від 20 серпня 2021 року.

Вказане підтверджується витягом з ЄРДР, що міститься в матеріалах клопотання. Згідно витягу,короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: Група осіб здійсює виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 199 ч.2 КК України.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 199 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, отруйних, сильнодіючих, вибухових речовин, радіоактивних матеріалів, зброї або боєприпасів (крім гладкоствольної мисливської зброї або бойових припасів до неї), частин вогнепальної нарізної зброї, а також спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 199 КК України, передбачено кримінальну відповідальність з дію, вчинену за попередньою змовою групою осіб або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або службовою особою з використанням службового становища.

При цьому, датою несення відомостей до ЄРДР є 20 серпня 2021 року.

Згідно наявного в матеріалах клопотання, повідомлення про виявлене кримінальне правопорушення (протиправного діяння, що містить ознаки злочину), таке було направлено до поліції з ІНФОРМАЦІЯ_2 18.08.2021 за №5/896. Так, зі змісту вказано повідомлення вбачається, що головним оперативно-розшуковим відділом НОМЕР_1 прикордонного загону в ході оперативно-службової діяльності отримано фактичні дані про здійснення протиправної діяльності пов`язаної з незаконним переміщенням через державний кордон України до Угорщини та Словацької Республіки контрафактно виготовлених тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку. При цьому у повідомленні вказано на те, що до вказаного злочину можуть бути причетні є громадяни в тому числі і ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В судовому засіданні слідчий не міг обґрунтувати підстави необхідності проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , на час звернення з вказаним клопотанням до суду, тобто через 10 місяців після внесення відомостей в ЄРДР. Обґрунтування з посиланням на належні докази того, що на даний час за місцем проживання ОСОБА_6 можуть знаходитись вказані в клопотанні речі не зазначено та в судовому засіданні не подано.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 234 КПК України, клопотання про проведення обшуку повинно містити відомості про: індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням: обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

При цьому слідчим вказаної вимоги не дотримано, ні в мотивувальній, ні в прохальній частині клопотання не вказано на конкретні речі та документи, які планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням.

У клопотанні міститься лише загальні посилання, на те, що проведення обшуку необхідне з метою відшукання та вилучення предметів, які відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, незаконно переміщених товарів через державний кордон.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особ 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи

Слідчий суддя вважає, що у матеріалах клопотання відсутні належні і допустимі докази, які б свідчили про те, що у домоволодінні за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , можуть знаходяться предмети, речі, документи, які могли використовуватися при вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, які можуть мати відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, здобуті злочинним шляхом та/або бути доказами у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст.2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

Згідно процесуальних норм Глави 20 КПК України, обшук відноситься до слідчої дії. Законодавець визначає сукупність підстав, які є необхідними для проведення слідчої (розшукової) дії, а саме: 1) наявність достатніх відомостей, 2) можливість досягнення мети слідчої дії. При цьому, обставини, які вказують на наявність достатніх відомостей і на можливість досягнення мети слідчої дії, можуть бути отримані в ході проведення інших слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, у ході проведення оперативно-розшукових заходів, ревізій та перевірок, а також при проведенні інших процесуальних дій передбачених КПК України, в тому числі й заходів забезпечення кримінального провадження.

В даному випадку слідчий просить надати дозвіл на проведення такої слідчої дії як обшук, але при цьому відсутня сукупність відомостей, яка при їх оцінці може привести до єдиного висновку - необхідність проведення такої слідчої дії як обшук.

До матеріалів клопотання на підтвердження доводів необхідності проведення обшуку у домоволодінні, за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , власне надано лише витяг з ЄРДР даного кримінального провадження, також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повідомлення НОМЕР_1 прикордонного загону про виявлення кримінального правопорушення від 18.08.2021, протокол допиту у якості свідка співробітника ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону від 27.08.2021 року, довідку ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону на виконання доручення прокурора від 20.09.2021 рок, нечитабельної якості, та особову картку ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 97 ч.7 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Жодних інших документів, які б підтверджували та обґрунтовували клопотання слідчого про необхідність проведення обшуку в вищевказаному будинку до суду не подано, слідчий суддя, виходячи з вимог п. 4 ч. 5 ст. 234 КПК України, приходить до висновку, що внесене клопотання є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Між тим, невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обшуку незаконним, та розглядається Європейським Судом з Прав Людини, як порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом із тим, крім наведеного вище, слідчим у клопотанні, також не наведено обґрунтованих аргументів щодо того, що саме обшук буде заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчий суддя вважає, що сам лише факт проживання особи яка імовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, за вказаною адресою, не може бути підставою для надання дозволу на проведення обшуку.

Таким чином, клопотання ґрунтується на припущеннях, хоча внаслідок обшуку можуть бути реально, істотно обмежені та порушені права і інтереси інших користувачів майна, його власниці, таким чином слідчий не довів, що порушення Конституційних прав особи співмірно із завданнями кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.110, 234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 20 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, погоджене прокурором ОСОБА_5 , про обшуку,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1