Справа № 199/4161/22
ВИРОК
іменем України
15 липня 2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000148 від 13.03.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Лозівського району Харкiвської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.01.2001 Близнюківським районним судом Харкiвської області за ч. 2 ст. 140, ст. 75 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 2 роки, штраф 700,00 гривень;

05.02.2002 Близнюківським районним судом Харкiвської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років з іспитовим строком на 2 роки;

24.05.2002 Близнюківським районним судом Харкiвської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців;

22.11.2007 Близнюківським районним судом Харкiвської області за ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Близнюківського районного суду Харківської області від 17.12.2008 направлений до виправної колонії для відбуття покарання у виді позбавлення волі. Звільнений 15.10.2009 по відбуттю строку покарання;

08.11.2013 Близнюківським районним судом Харкiвської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

24.12.2013 Близнюківським районним судом Харкiвської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 1 рік;

04.02.2014 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. Звiльнений 22.06.2016 по відбуттю строку покарання;

06.06.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 06.02.2018 направлений для відбування покарання у виді позбавлення волі. Звільнений 20.01.2022 по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
12.03.2022, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебував біля домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно, в умовах військового стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно, в умовах військового стану, ОСОБА_3 в той же день, тобто 12.03.2022, в невстановлений час, діючи умисно, таємно, протиправно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, проник в приміщення літньої кухні, що розташована на огородженій території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: два алюмінієві бідони по 50 л, вартістю 500,00 гривен кожен, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну школу на загальну суму 1000,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що дійсно він у денний час доби 12.03.2022 перебував біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Впевнившись, що його ніхто не бачить, проник в літню кухню вказаного домоволодіння та викрав звідти два металевих бідона і пішов з місця вчинення злочину. Потерпілому шкода відшкодована. У вчиненому кається, просив суд суворо не карати, не позбавляти волі, скоїв злочин з причин скрутного становища.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинуваченого, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанови щодо речових доказів, звіт про фактичні затрати на проведення експертиз та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникнення у сховище, вчиненими повторно, в умовах військового стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога на даний час не перебуває, не працює, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, добровільне відшкодування спричиненої шкоди потерпілому.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, суд враховує те, що хоча обвинувачений ОСОБА_3 і вчинив злочин під час дії режиму воєнного стану в країні, однак таке правопорушення було вчинено поза межами районів тимчасової окупації та без будь-якого використання умов воєнного стану, отже обвинувачений, вчиняючи дане кримінальне правопорушення, прагнучи досягти злочинної мети, не мав наміру скористатися умовами воєнного стану.
Визначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, в загальній сумі 858,10 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язаних із проведенням судової експертизи, в сумі 858,10 гривень.

Речові докази: два алюмінієві бідони по 50 л повернути за належністю ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційногосуду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1