07.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/8257/21
Провадження №1-кп/205/83/22
Єд.унік.№205/8257/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Дніпро, в режимі відео конференції, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, раніше засудженого: 24 січня 2022 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 20 липня 2021 року, близько 20 години 30 хвилин, перебував у кв. АДРЕСА_2 , де під час спілкування з потерпілою ОСОБА_5 , у нього виник злочинний умисел на заволодіння її майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день, близько 21 години, перебуваючи у зазначеному вище місці, з метою подолання можливого опору потерпілої, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, знаходячись з боку ОСОБА_5 , наніс останній один удар кулаком правої руки, в якій знаходились ключі, в область лівої частини потилиці, після чого діючи відкрито, із корисливих міркувань, вихопив жіночу сумку білого кольору «VELINA FABBIANO», в які знаходилось майно потерпілої, а саме:

- мобільний телефон «OPPO А53» синього кольору, ImeI1: НОМЕР_1 , ImeI2: НОМЕР_2 , вартістю 4595 грн.;

- грошові кошти в сумі 2100 грн.;

- паспорт громадянин України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , 2 банківські картки, 4 дисконт карти, 2 зв`язки ключів від квартири, які не мають майнової цінності, після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6695 грн.

Допитаний в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно, 20 липня 2021 року, близько 21 години, перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , під час розмови з потерпілою ОСОБА_5 , він наніс їй удар кулаком правої руки в область лівої частини потилиці, після чого вирвав жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон «OPPO», грошові кошти в сумі 2100 грн., паспорт та водійське посвідчення на ім`я потерпілої, технічний паспорт на транспортний засіб, банківські та дисконтні картки, а також зв`язки ключів, після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 6695 грн.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілої та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2022 року був засуджений за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі та до ухвалення вказаного вироку вчинив інший злочин, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначене покарання покаранням, призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2022 року.
На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 343,22 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та шість місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання покаранням у виді п`яти років позбавлення волі, призначеним вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2022 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 27 липня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вказаному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №4764-21 від 15 вересня 2021 року в розмірі 343 гривні 22 копійки.

Речові докази по справі: білу сумку, паспорт громадянин України та посвідчення водія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , 2 банківські картки, 4 дисконт карти, 2 зв`язки ключів від квартири залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1