Справа № 683/2117/22

УХВАЛА
17 серпня 2022 року м. Старокостянтинів
В обґрунтування клопотання вказує, що доСУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_6 , щодо шахрайського заволодіння посадовими особами ДП «Старокостянтинівський молочний завод» майном СВК «Перший національний виробничий кооператив» на суму 240000 грн.
Посадові особи ДП «Старокостянтинівський молочний завод» з метою створення ситуації, в якій буде здаватися, що підприємство не може розрахуватися за поставлену продукцію, оскільки знаходиться в кризі через погані економічні показники, запевняли про відсутність іншої можливості погашення заборгованості, ніж шляхом укладення додаткової угоди до Договору № 49 про подальший розрахунок векселями.
18 серпня 2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 49 відповідно до п. 1 якої, Сторони домовилися внести зміни до порядку розрахунків, передбаченого Договором № 49, а саме: оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів, або шляхом емісії векселя. При цьому, векселі видаються Постачальнику на суму фактично поставленої продукції по Акту приймання-передачі векселя (векселів). В момент (день) оформлення векселя зобов`язання оплатити отриману продукцію у Покупця припиняються та виникає новий обов`язок оплатити вексель. Постачальник зобов`язаний прийняти оформлений вексель та підписати Акт прийому-передачі.
На виконання умов Договору № 49 та на підставі Додаткової угоди № 2 до Договору № 49, згідно Акту прийому-передачі векселя (векселів) від 18 липня 2017 року, Векселедавець (ДП «Старокостянтинівський молочний завод») передав у власність Векселеотримувачу (СВК «ПНВК»), а Векселеотримувач (СВК «ПНВК») прийняв як оплату по Договору векселі. Всього за Актом передано: прості векселі номіналом 1 000 000 (один мільйон) гривень кожен на загальну суму 12 000 000 грн. (дванадцять мільйонів гривень 00 копійок) у кількості 12 штук.
Надалі, СВК «ПНВК» як Векселеотримувачем вищезазначені прості векселі номіналом 1 000 000 (один мільйон) гривень кожен на загальну суму 12 000 000 грн. (дванадцять мільйонів гривень 00 копійок) у кількості 12 штук, були передані за Актом прийому-передачі векселя (векселів) від 18 серпня 2017 року компанії «Дейрі трейдінг корпорейшн» (Dairy Trading Corporation) на безоплатне зберігання. При цьому, строк такого зберігання, згідно п. 2 Акту закінчується за першою вимогою СВК «ПНВК».
27 лютого 2018 року СВК «ПНВК» до компанії «Дейрі трейдінг корпорейшн» (Dairy Trading Corporation) було направлено Вимогу щодо повернення векселів в строк до 05 березня 2018 року, які до цього часу не повернуті.
Необхідність видачі векселів полягала в тому, що ДП «Старокостянтинівський молочний завод» мали намір приховати від Європейського банку реконструкції та розвитку свої реальні економічні показники з метою штучного утримання вказаних показників на необхідному їм рівні.
27 лютого 2018 року, СВК «ПНВК» до компанії «Дейрі трейдінг корпорейшн» (Dairy Trading Corporation) було направлено Вимогу щодо повернення векселів в строк до 05 березня 2018 року. Станом на теперішній час, векселі не повернуті СВК «ПНВК» та незаконно утримуються Компанією «Дейрі трейдінг корпорейшн» (Dairy Trading Corporation) та ДП «Старокостянтинівський молочний завод», які ухиляються від їх повернення власнику та сплати грошових коштів в сумі 12000000 грн. (дванадцять мільйонів гривень 00 копійок).
31 січня 2017року між СВК «ПНВК» та ДП «Старокостянтинівський молочний завод» було укладено Договір поставки молока № 3 (надалі Договір № 3). СВК «ПНВК» виконало умови Договору в повному обсязі, у свою чергу, у ДП «Старокостянтинівський молочний завод» виникла заборгованість перед СВК «ПНВК» за Договором № 3 в сумі 8849836,00 грн.
У зв`язку з ухилянням Боржника від погашення утвореної заборгованості, СВК «ПНВК» 30 березня 2018 року було вимушено звернутися, до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за Договором №3 (справа № 924/232/18) в сумі 8849836,00 грн., з яких 5171102,00 грн. основного боргу, 2218835,00 грн. пені, 347092,00 грн. три відсотки річних та 1112807,00 грн. інфляційних коштів. 24 липня 2020 року, рішенням Північно-Західного апеляційного господарського суду позов СВК «ПНВК» до ДП «Старокостянтинівський молочний завод» задоволено в повному обсязі. У зв`язку з ухиленням ДП «Старокостянтинівський молочний завод» від погашення заборгованості перед СВК «ПНВК», порушено провадження у справі про банкрутство кооперативу.
Так як ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не мали можливості розрахуватись за отриманий товар, про що зазначено вище, вони запропонували ОСОБА_6 купити належний їм ДП «Старокостянтинівський молочний завод» за грошові кошти в сумі 20000000 доларів США, що не відповідало його ринковій вартості, про що свідчить аудиторський звіт, проведений аудиторською компанією ТОВ «Бейкер Тіллі Україна».
Надалі було укладено Принципову угоду про співпрацю від 05 липня 2017 року (надалі - Угода). На підставі Акту приймання-передачі грошових коштів від 08 серпня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали грошові кошти в розмірі 300000 доларів США в якості авансу за Угодою.
На підставі угоди, з боку ОСОБА_6 проводився аудит ДП «Старокостянтинівський молочний завод», аудиторською компанією ТОВ «Бейкер Тіллі Україна», в ході якого було виявлено незадовільний фінансовий стан через неналежне ведення господарської діяльності. Тому ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з вимогою повернути надані їм грошові кошти, однак грошові кошти в розмірі 300000 доларів США на даний час не повернуті. З цього приводу ОСОБА_6 звертався до Арбітражного суду м. Лондона.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин на його обгрунтування.
Прокурор висловив аналогічну думку.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних злочинів та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.
У п. 4 ч. 1 ст. 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
Згідно з абзацом 4 ч. 1 ст. 1 Закону управління активами - це діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Абзацом 1 ч. 1 ст. 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону, управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону, управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.
Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання задовольнити.
Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів частку в статутному капіталі ДП «Старокостянтинівський молочний завод», власником якого є ОСОБА_5 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), у розмірі 96798432,00 грн., на які ухвалою слідчого судді накладено арешт, для здійснення управління в порядку, передбаченому Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних злочинів та інших злочинів».
Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя