Справа № 129/2755/20
Провадження по справі № 1-кп/129/213/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" липня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

її захисника адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальну справу № 0000284 про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернівці, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, неодруженої, згідно зі ст.89 КК України несудимої,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

Встановив:
10.08.2020 р. приблизно о 10:30 год. ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в житловому будинку по АДРЕСА_1 , під час обопільної сварки, яка переросла у бійку, зі своїм співмешканцем ОСОБА_13 , у відповідь на завдання ним їй декількох ударів ногами в область спини та нижніх кінцівок, з мотиву помсти протиправно навмисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх наслідки у виді смерті людини і бажаючи настання цих наслідків, пішла до іншої кімнати-кухні на відстань приблизно 15 м від їх з ОСОБА_13 кімнати, взяла зі столу кухонний ніж, повернулася в кімнату до ОСОБА_13 та завдала йому одного удару вістрям ножа в ліву частину живота, спричинивши загрозливі для життя в момент заподіяння тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням брижі тонкого кишковика, що викликало гостру кровотечу та крововтрату, від чого ОСОБА_13 помер того самого дня до прибуття поліції.

Дії ОСОБА_11 кваліфікуються за ч.1 ст. 115 КК України як навмисне убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_11 вину визнала частково і пояснила, що 10.08.2020 р. приблизно о 10:30 год. вона, перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку по АДРЕСА_1 , під час сварки зі своїм співмешканцем ОСОБА_13 з приводу вживання ним разом із власником будинку ОСОБА_14 спиртних напоїв, яка переросла у бійку, під час якої ОСОБА_13 кинув її на підлогу, бив ногами і руками по тулубу і голові, навалився на неї всім тілом, взяв руками за шию і сказав, що задушить, вона його відштовхнула, вирвалась, встала, побігла на кухню приблизно 15 м від їх з ОСОБА_13 кімнати, схопила кухонного ножа, прибігла до ОСОБА_13 , він її знову вдарив по обличчю і схопив за шию, вона його відштовхнула і для самозахисту вдарила ножем в живіт, потім втекла та сховалася в сарай, коли вернулася до хати, ОСОБА_13 лежав на ліжку без ознак життя, вона помацала пульс, покликала ОСОБА_14 , щоб подивився, потім викликала поліцію і чекала її прибуття; заявила, що не хотіла убивати ОСОБА_13 , а ніж взяла, щоб себе захистити, бо нетверезий ОСОБА_13 бігав за нею по кімнаті і кричав нецензурно та погрожував задушити, до цього він бив її декілька разів.

Також ОСОБА_11 та її захисник висували версії про вбивство ОСОБА_13 в стані сильного душевного хвилювання, вбивство ОСОБА_13 іншою особою та про відсутність складу злочину, оскільки немає достовірних доказів про те, що долучений до справи кухонний ніж є знаряддям вбивства, тому що досліджень на предмет наявності та належності слідів пальців рук та крові на ньому досудове слідство не провело.

Незважаючи на суперечливе ставлення до скоєного у виді часткового визнання вини і невизнання вини ОСОБА_11 її винуватість в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, повністю і поза розумним сумнівом підтверджується такими доказами.

Свідок ОСОБА_14 , власник житлового будинку, в якому ОСОБА_11 та ОСОБА_13 винаймали кімнату, пояснив, що 10.08.2020 р. зранку вони втрьох вжили більше 1 л. горілки, під час конфлікту між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 він спав в іншому місці і конфлікту не бачив, приблизно о 10:30 год. ОСОБА_11 покликала його подивитися, що з ОСОБА_13 , коли він зайшов до кімнати, то побачив мертвого ОСОБА_13 з ножовим пораненням живота і сказав ОСОБА_11 викликати поліцію, яка приїхала десь через 10 хв.; вказав, що до цього дня обвинувачена і потерпілий інколи скандалили і той завдавав їй тілесні ушкодження; підтвердив, що між кімнатою, в якій ОСОБА_11 вдарила ножем ОСОБА_13 , та кухнею, де вона взяла ніж, відстань приблизно 10-12 м; також підтвердив, що оглянутий в судовому засіданні кухонний ніж є тим самим ножем, яким ОСОБА_11 10.08.2020 р. зранку вдарила ОСОБА_13 , що вона спочатку поліції заперечила, а потім зізналася і показала, де знаходиться ніж, якого після цього знадвору було принесено до хати.

З протоколу огляду місця події (а.с.63-87) вбачається, що 10.08.2020 р. в період з 17:58 год. до 19:56 год. в житловому будинку по АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_13 з раною в області живота, з місця події вилучено кухонний ніж, три скляні чарки, дві скляні пляшки, чотири недопалки цигарок, три зрізи тканини зі слідами речовини бурого кольору.

Протоколом огляду трупа ОСОБА_13 (а.с.89-93) доведено наявність на тілі останнього колото-різаної рани живота з пошкодженням брижі тонкого кишковика, під час огляду вилучено штани покійного та речовину з-під нігтів його обох рук.

Висновком експерта № 97 (а.с.109-111) підтверджено, що смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострої кровотечі та крововтрати, яка виникла від проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням брижі тонкого кишковика.

Висновком експерта № 207 (а.с.123-127) доведено походження слідів крові в піднігтьовому вмісті правої та лівої рук потерпілого ОСОБА_13 , яка може бути від однієї або декількох осіб з групою крові АВ(IV) або при змішуванні груп крові у варіантах: АВ(IV) з А(IІ), АВ(IV) з В(ІIІ), А(І) з В(ІIІ), в тому числі як від підозрюваної ОСОБА_11 (за рахунок антигенів А і В) та від потерпілого ОСОБА_13 (за рахунок антигену В); походження епітеліальних клітин в піднігтьовому вмісті правої та лівої рук потерпілого ОСОБА_13 може бути від однієї або кількох осіб з групою крові АВ(IV) або при змішуванні епітеліальних клітин у варіантах: АВ(IV) з А(IІ), АВ(IV) з В(ІIІ), А(І) з В(ІIІ), в тому числі як від підозрюваної ОСОБА_11 (за рахунок антигенів А і В) та від потерпілого ОСОБА_13 (за рахунок антигену В).

З висновків експертів №№ 341, 340 (а.с.147-148, 150-152) видно, що кров на майці (сорочці), вилученій під час затримання у ОСОБА_11 та на трьох зрізах з матраца і простирадла, вилучених під час огляду місця події, може походити від ОСОБА_13 .

Висновком експерта № 339 (а.с.154-156) встановлено, що на марлевому тампоні зі змивом з правої руки ОСОБА_11 знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_13 .

Під час проведення слідчого експерименту (а.с.94) ОСОБА_11 детально показала і розповіла, як спричинила ножове поранення в ліву частину живота ОСОБА_13 .

Постановою (а.с.96) приєднано до справи речовими доказами вилучені 10.08.2020 р. під час огляду місця події кухонний ніж, три скляні чарки, дві скляні пляшки, чотири недопалки цигарок, три зрізи тканини зі слідами речовини бурого кольору, вилучену 10.08.2020 р. під час затримання ОСОБА_11 належну їй жіночу сорочку та вилучені 11.08.2020 р. під час огляду трупа штани; знаряддя злочину кухонний ніж оглянуто в судовому засіданні в присутності його власника свідка ОСОБА_14 .

Висновки судово-психіатричної експертизи (а.с.157-160) підтверджують, що в момент скоєння злочину ОСОБА_11 була поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, усвідомлювала свої дії та керувала ними.

Схильність до навмисного фізичного насильства з допомогою ножа ОСОБА_11 видно з підтверджених нею та довідкою (а.с.130-зворот) фактів визнання її винною судом 16.04.2009р. за навмисне заподіяння ножем тяжкого тілесного ушкодження своєму попередньому чоловікові (ст. 121 ч.1 КК України).

Твердження ОСОБА_11 про заподіяння нею смерті ОСОБА_13 з метою самозахисту суд визнає правомірною позицією захисту власних інтересів з метою іншої юридичної кваліфікації скоєного (за ст.118 КК України) і пом`якшення покарання, але до уваги не бере, оскільки ознаки мотиву і мети, змісту і спрямованості умислу ОСОБА_11 під час заподіяння смерті ОСОБА_13 визначено з урахуванням стану свідомості, характерних рис знаряддя злочину, сили заподіяння нею удару та його локалізації відносно життєво важливих внутрішніх органів, поведінки і стосунків обох до злочину, її схильностей, а також тих підтверджених нею самою фактів, що після її побиття під час взаємної бійки і до завдання удару ножем ОСОБА_13 вона пройшла за ножем на кухню і назад в кімнату до ОСОБА_13 до 30 м, а після удару ножем втекла в сарай та сховалася, що свідчить не про бажання захиститися, реалізувати яке можна було б простим уникненням контакту з ОСОБА_13 після припинення посягання та виходу з кімнати, а про намір помститися йому (розправитися) за образу і приниження, викликані фізичним насильством ОСОБА_13 відносно неї; викладене свідчить про відсутність у ОСОБА_11 ознак юридичного стану необхідної оборони, визначеного ч.ч.1,2 ст.36 КК України, і ознак перевищення її меж.

Версія про вбивство в стані сильного душевного хвилювання (ст.116 КК України) належно і достатньо спростована висновком судово-психіатричної експертизи (а.с.157-160) про те, що під час вчинення злочину ОСОБА_11 була поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

Версія про те, що немає достовірних доказів щодо завдання ОСОБА_11 удару ОСОБА_13 саме прилученим і оглянутим в суді кухонним ножем і саме ОСОБА_11 (п.3 ч.1 ст.284 КПК України) спростовується її ж показаннями, показаннями свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події (а.с.63-87), протоколом слідчого експерименту (а.с.94), постановою (а.с.96), згідно з якими вилучений з місця події, оглянутий на слідстві і в суді в присутності його власника ОСОБА_14 та прилучений до справи речовим доказом кухонний ніж є знаряддям злочину навмисного вбивства ОСОБА_13 достеменно ОСОБА_11 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винною нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винної та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_11 , пом`якшуючими його обставинами суд визнає активне сприяння розкриттю злочину на досудовому слідстві, номінальну відсутність судимості, наявність хвороби псоріазу з ускладненнями, жіночу стать, віктимну поведінку ОСОБА_13 , який згідно з показаннями обвинуваченої та висновком експертизи № 92 від 11.08.2020 р. (а.с.106) завдав їй легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я у вигляді садна грудної клітки справа, синців лівого та правого стегон, забою м`яких тканин лівого стегна.

Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_11 скоїла особливо тяжкий злочин стосовно ст. 12 КК України, суспільно-небезпечним наслідком якого є смерть людини.

За таких обставин суд визнає, що для виправлення ОСОБА_11 та попередження нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання лише у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, але в мінімальному передбаченому законом розмірі.

В зв`язку з цим суд визнає обґрунтованим запобіжним заходом відносно ОСОБА_11 знову обрати у виді тримання під вартою на 60 діб.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369374 КПК України, суд, -

Присудив:
ОСОБА_11 визнати винуватою в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з дня затримання 10.08.2020р., в строк відбування нею покарання зарахувати час перебування під вартою з 10.08.2020 р. до 29.07.2022 р.; до набрання вироком законної сили запобіжним заходом відносно ОСОБА_11 обрати тримання під вартою на строк 60 діб з 29.07.2022 р. 13:00 год. по 27.09.2022 р. 13:00 год. включно.

Речові докази: кухонний ніж, три скляні чарки, дві скляні пляшки, чотири недопалки цигарок, три зрізи тканини зі слідами речовини бурого кольору, жіночу сорочку та штани - знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: