Справа № 182/1776/22
Провадження № 1-кс/0182/428/2022
У Х В А Л А
Іменем України

03.05.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника відділення СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 29.04.2022 року до ЄРДР за № 0000467, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працевлаштованого, на утриманні малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю та депутатом не являється, не пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-20.11.2012 Нікопольським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, ст.15 ч.2 ст.185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-23.06.2015 Нікопольським міськрайонним судом ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-07.02.2019 Нікопольським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ,-

за участю:

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулась із клопотанням, яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 29.04.2022 року до ЄРДР за № 0000467, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 29.04.2022 року приблизно у післяобідній час у ОСОБА_5 та невстановленою під час досудового розслідування особою виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на магазин «Продукти» розташованого по вул. Добролюбова, 50 в м. Нікополі Дніпропетровської області метою заволодіння грошовими коштами.

Цього ж дня, приблизно об 15 годині 50 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою під час досудового розслідування особою, умисно, з корисних мотивів, порушуючи дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», заздалегідь приготувавши ніж, прийшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_2 , де з метою реалізації свого спільного злочинного умислу ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину, а невстановлена під час досудового розслідування особа лишилась ззовні біля приміщення магазину та спостерігала щоб їх злочинні дії не були помічені сторонніми особами та працівниками поліції.

В приміщенні магазину ОСОБА_5 , побачив співробітницю даного магазину ОСОБА_9 та, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тримаючи в руці ніж, тобто погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих почав вимагати від ОСОБА_9 передати йому грошові кошти наявні в касі магазину, при цьому висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою. В свою чергу ОСОБА_9 сприйняла демонстрацію ОСОБА_5 ножа як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю однак через страх не змогла виконати його вимоги, після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_9 , через страх не може виконати його вимоги, ОСОБА_5 , зламавши замок, проник до каси магазину, яка є сховищем, звідки викрав грошові кошти у сумі 10000 грн., які належать ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_5 , вийшов з вищевказаного приміщення магазину та разом з невстановленою слідством особою, втік з місця вчинення злочину. Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.

Вина ОСОБА_5 підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом огляду місця події від 29.04.2022;

?Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ;

?Протоколом огляду вилучених речових доказів;

?Протокол допиту свідків;

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, а тому у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_5 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.

Крім того ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1,5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з наведеним, слідчий і звернулась до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зазначивши, що він не маяє наміру і можливості покинути місце свого проживання, або скоювати злочини. Він має сім`ю та маленьку доньку.

Захисник підтримала клопотання підозрюваного, зазначивши, що клопотання прокурора не мотивоване, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, його вина не доведена, а підозра обґрунтована не достатньо.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття "обґрунтована підозра" відповідно до мети підпункту "с" п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю "обґрунтоване обвинувачення" й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ - це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття "обґрунтована підозра" і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.90 р. у справі "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства").

Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, § 45).

Метою тримання особи під вартою якраз і є забезпечення доправлення її до компетентного органу для виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, зокрема допиту.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 29.04.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом огляду вилучених речових доказів; протоколом допиту свідків.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, та санкція за вчинення якого передбачає покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання виним.

Вище встановлені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Врахувавши вищевикладене та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до яких при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Строк тримання під вартою обвинуваченого належить встановити на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись статтями 132, 176-179, 182, 183, 194, 197, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 29.04.2022 року до ЄРДР за № 0000467, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком що не перевищує 60 днів, тобто до 30.06.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1