Справа № 526/2884/21
Провадження № 1-кп/526/81/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4

захисника підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000555 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Римарівка Миргородського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, працює ГПУ «Полтавагазвидобування», водій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

у с т а н о в и в :

27 листопада 2021 року близько 01 год. 55 хв. інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , які перебували у добовому наряді, під час здійснення патрулювання в с. Сватки Миргородського району Полтавської області, відповідно до своїх службових обов`язків, був зупинений транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

У ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_4 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було повідомлено про порушення ним п.2.9.(а) Правил дорожнього руху України та необхідність складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням останнього в стані алкогольного сп`яніння.

У цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з метою уникнення негативних наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення нею дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання стосовно нього адміністративного протоколу за порушення п.2.9.(а) ПДР України.

27 листопада 2021 року о 02 год. 11 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки останній представився, перебував у поліцейському однострої встановленого зразка та мав при собі спеціальний номерний нагрудний жетон, в посадові обов`язки якого входить робота, пов`язана із застосуванням адміністративного впливу, умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході розмови висловив словесну пропозицію надати та намагався надати інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень за не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ним п.2.9(а) ПДР України.

Цього ж дня, о 02 год. 13 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, маючи єдиний умисел, направлений на вирішення питання про не притягнення його до адміністративної відповідальності, шляхом надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи поблизу службового автомобіля поліцейських марки «RENAULT DUSTER» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , неодноразово будучи попередженим про відеофіксацію його неправомірних дій та кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, під час спілкування з інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , поклав на переднє ліве сидіння службового автомобіля грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень (банкнотами в кількості 5 шт. номіналами по 500 гривень кожна з номерами: ЄГ 6940637, БВ 6310317, ХД 0820017, ХЄ 3743449, ХЕ 4607476, за подальше не складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП та вказав на них інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , таким чином надавши неправомірну вигоду службовій особі.

У подальшому поліцейським ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера «Drager 6810» № 0679. Згідно із тестом № 6810, результат тестування приладу газоаналізатора було встановлено вміст алкоголю у крові ОСОБА_4 , який склав 1,25 проміле.

У подальшому, поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 159868 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі.

08 грудня 2021 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Підставами для обрання такої міри покарання, як значиться в угоді, є наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду і призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а відповідно до частини другої ст. 474 цього Кодексу - розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 08 грудня 2021 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснені та йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 грудня 2021 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 (сімнадцять) тисяч гривень.

Зняти арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 01.12.2021, з грошових коштів в сумі 2500 гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2500 гривень купюрами по 500 грн кожна з номерними позначеннями - ЄГ 6940637, БВ 6310317, ХД 0820017, ХЄ 3743449, ХЕ 4607476, на підставі ст. 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави.

Речові докази: два відеофайли на оптичному диску залишити в матеріалах кримінального провадження, як доказ.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його оголошення негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1