Справа №463/1164/22
Провадження №1-кс/463/840/22
У Х В А Л А

01 квітня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та з інших питань у кримінальному провадженні № 0000434 від 23.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172, ч.1 ст.175, ч.1 ст.190, ч.1 ст.212-1, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в :
скаржник звернулася до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та з інших питань у кримінальному провадженні № 0000434 від 23.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172, ч.1 ст.175, ч.1 ст.190, ч.1 ст.212-1, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України. Просить таку скасувати.
Скаргу мотивує тим, що в до першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові надійшла ухвала Личаківського районного суду міста Львова від 10.12.2021, якою зобов`язано слідчого відділу ТУ ДБР у місті Львові ОСОБА_4 розглянути клопотання ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні № 0000434 від 23.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172, ч.1 ст.175, ч.1 ст.190, ч.1 ст.212-1, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України, з прийняттям процесуального рішення про задоволення або відмову у задоволенні такого. Вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що порушує її права, у зв`язку з чим просить її скасувати, а тому звернулася до суду із скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник до судового засідання подала заяву про розгляду скарги у її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задоволити.
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав письмові заперечення на скаргу, згідно яких слідує, що слідчим ТУ ДБР міста Львова вимоги ст.220 КПК України виконано, зарезультатами розгляду винесено постанову про відмову у задоволенні клопотань. Окрім цього 28.02.2022 винесено постанову про закриття кримінального провадження відповідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, надані заперечення, вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення.

Судом встановлено, що постановою слідчого ДБР від 28.02.2022 закрито кримінальне провадження № 0000434 від 23.04.2020 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутності складу кримінального правопорушення.

Судом досліджено та встановлено згідно постанови слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 , вказане клопотання ОСОБА_3 на даний час розглянуте та не встановлено підстав для залучення потерпілою ОСОБА_3 до данного кримінального провадження відсутні, оскільки завдання майнової шкоди їй не встановлено. Окрім цього ініціюванння слідчих дій перед органом досудового розслідування, втому числі призначення експертиз, свідками у кримінальному провадженні не передбачено нормами КПК України, а тому дане клопотання є передчасним. Окрім цього слідчим від 28.02.2022 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із тим, що зібранні у кримінальному провадження докази виключають склад кримінального правопорушення, а тим більше заподіяння будь якої шкоди ОСОБА_3 .

Тобто, за правилами ст. 220 КПК України правом на звернення до слідчого з тим чи іншим клопотанням наділені виключно сторона захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Крім цього, відповідно до цієї норми правом на звернення до слідчого з клопотанням наділена також і інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
При цьому, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, відповідно до п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України визнається особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Відповідно до частин першої та другої статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Виходячи з синтаксичного аналізу норми ч. 2 ст. 55 КПК України, вживання сурядного розділового сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.
Крім того, за змістом частини п`ятої статті 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
В свою чергу, необхідності прийняття окремого процесуального рішення про визнання особи потерпілою КПК України не передбачає. Що ж стосується заяви про залучення особи до провадження як потерпілого, КПК України не обмежує особу у праві подати таку заяву повторно і одночасно, зобов`язує слідчого розглянути таку заяву.
Разом з тим, приписами статті 283 КПК України визначено три форми закінчення досудового розслідування, а саме шляхом закриття кримінальне провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно, можливість розгляду слідчим клопотання про визнання особи потерпілою та інших питань безпосередньо залежить від стадії досудового розслідування, і зокрема, такий розгляд можливо виключно до закінчення досудового розслідування.

Керуючись вимогами ст.ст. 55, 303, 305, 306, 307, 220, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити поновити строки на подачу скарги.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та з інших питань у кримінальному провадженні № 0000434 від 23.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172, ч.1 ст.175, ч.1 ст.190, ч.1 ст.212-1, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1