Справа № 495/7657/19
№ провадження 1-кс/495/122/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця міста Білгород-Дністровський Одеської області,
громадянина України, зареєстрованого та проживаючого
за адресою:
АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

08.02.2021 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0002013 від 08.08.2019 відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду експедитора, згідно договору про надання послуг №26/06 від 26.06.2019 та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 26.06.2019, які були укладений між ТОВ «Ківіт Плюс», , юридична адреса: 54058, м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, 84 та ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року,у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість,а також маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_7 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 6 663 гривні 91 копійка. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 6 663 гривні 91 копійка, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 6 663 гривні 91 копійка.
Далі, ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року, у період часу з 09 години 00 хвилин по 1б годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт.Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість, а також на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_8 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 2 587 гривень 28 копійок. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 2 587 гривень 28 копійок, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 2 587 гривень 28 копійок.
В подальшому, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, 06 серпня 2019 року, у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, а також маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_9 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс»,на загальну суму 4 756 гривень 55 копійок. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 4 756 гривень 55 копійок,які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 4 756 гривень 55 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_4 , у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин 06 серпня 2019 року, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючив смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість, а також маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_10 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 5 349 гривень 18 копійок. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 5 349 гривень 18 копійок, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 5 349 гривень18 копійок.
Далі, ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року, у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість та маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_11 » товар,який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 4 273 гривень 12 копійок. Далі, отримавши нарочно грошові кошти у сумі 4 273 гривень 12 копійок, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 4 273 гривень12 копійок.
Також, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року,у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість та маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_12 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс»,на загальну суму 3 870 гривень 11 копійок. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 3 870 гривень 11 копійок,які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 3 870 гривень 11 копійок.
У подальшому, ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року, у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість та маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_13 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 7 960 гривень 43 копійки. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 7 960 гривень 43 копійки, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 7 960 гривень 43 копійки.
Далі, ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року,у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість та маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_14 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 831 гривня 16 копійок. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 831 гривня 16 копійок, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму831 гривня 16 копійок.
Окрім цього, ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року, у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин,більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість та маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_14 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 1 978 гривня 02 копійки. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 1 978 гривня 02 копійки,які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму І 978 гривня 02 копійки.
Також, ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року,у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість та маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_15 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 4 400 гривень. Далі отримавши нарочно грошові коштиу сумі 4 400 гривень, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 4 400 гривень.
Далі, ОСОБА_4 , 06 серпня 2019 року, у період часу з 09 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим,перебуваючи в смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи не зняту та непогашену судимість та маючи на меті привласнення та розтрату ввіреного йому майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, доставив до ФОП « ОСОБА_14 » товар, який належить на праві власності ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 1 026 гривня 90 копійок. Далі отримавши нарочно грошові кошти у сумі 1 026 гривня 90 копійок, які мав повернути ТОВ «Ківіт Плюс», використав їх на власні потреби, цим самим здійснивши повторно привласнення та розтрату грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 1 026 гривня 90 копійок.
Таким чином,з огляду на вищевикладені встановлені в ході досудового розслідування факти, ОСОБА_4 , здійснив привласнення та розтрату чужого майна,а саме грошових коштів ТОВ «Ківіт Плюс», на загальну суму 42 736 гривень 72 копійки, які було йому ввірені та перебували в його віданні, вчиненому повторно.
30 січня 2020 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено його батькові ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , оскільки місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 органу досудового розслідування було не відоме. За місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 був відсутній.
Вiдповiдно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризик того, що вiн: може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити предмет що може мати значення речового доказу по кримінальному провадженню; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити iнше кримiнальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.
Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 , скоїв тяжкий злочин, відомостей про своє місцезнаходження не надавав, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що він переховувався від органів досудового розслідування та суду, з метою запобігання ризику скоєння ним інших кримінальних правопорушень, оскільки особа раніше судима, має не зняту та не погашену судимість, раніше вже переховувався від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначили, що відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування інших запобіжних заходів; не доведено ризик переховування, особа не вчиняла спроб переховування, тимчасово проживав та працював в м.Одеса.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0002013 30.01.2020 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту представника потерпілого ТОВ «Ківіт Плюс» від 24.09.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 20.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 20.01.2020 та іншими зібраними матеріалами.
Прокурором у судовому засіданні було зазначено, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до положень ч. 3 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.3 ст.191 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 може:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі у зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 №2102-ІХ, на території України воєнного стану може покинути територію; окрім того, рамках кримінального провадження 31.01.2020 ОСОБА_4 було оголошено у розшук. 225.06.2022 о 17 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 06.05.2022 (справа 495/7657/19, провадження 1-кс/495/845/2022) та поміщено до ІТТ №7 ГУНП в Одеській області.
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний з метою зміни показань свідків на свою користь може здійснювати будь-який тиск, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування;
4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
На підтвердження зазначених ризиків прокурором в судовому засіданні зазначалось, що підозрюваний є особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі проти власності.
Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 зазначили, що вказані ризики є недоведеними, належного обґрунтування ризику переховування не надано. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 не отримував, за адресою, вказаною у клопотанні він не проживає на протязі тривалого часу. Так згідно протоколу допиту батька підозрюваного ОСОБА_16 , останньому не було відомо де перебуває його син, відомостей про місце роботи та номер телефону в нього не має, що ставить під сумнів можливість передачі повідомлення про підозру ОСОБА_4 через його батьків як про це зазначено органом досудового розслідування. Підозрюваний, окрім цього зазначає, що проживав та працював в м.Одеса, спроб до переховування не вчиняв.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
На підставі наведених сторонами доказів, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування у ОСОБА_4 від органів досудового розслідування. В ході досудового розслідування свідків допитано, що унеможливить вплив підозрюваного на них та зміну їхніх показань. Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведений ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення та у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави на думку слідчого та прокурора також не є доцільним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не зможе внести заставу, яка буде визначена судом, а внесення застави іншими особами не зможе забезпечити виконання обов`язків, визначених судом при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу.
На переконання органу досудового розслідування міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, а також до незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може вплинути на покази вказаних осіб в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду, що може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий не довів необхідність застосування саме тримання під вартою як запобіжного заходу, ним не було надано належних доказів на підтвердження недостатності застосування більш м`яких заходів.
Враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено статтею 181 КПК України.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, а саме наявність постійного місця роботи, відсутність ризику переховування, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 55 (п`ятдесят пять діб), строком до 20.08.2022 року включно, із забороною йому залишати місце свого проживання цілодобово, за місцем фактичного проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1
Строк цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вираховувати з 27.06.2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , року народження такі обов`язки:
- прибувати до кабінету слідчого або прокурора за викликом;
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району, Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1