Справа № 545/3475/22
Провадження № 1-кс/545/500/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
слідчого судді - - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000620 від 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області.
06.10.2022 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000620 від 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2022 року, приблизно о 19:00 год. більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За вказаною адресою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. В подальшому під час вживання алкоголю між ними виник раптовий конфлікт на грунті виниклих неприязних відносин в наслідок якого почалась бійка. В ході розвитку бійки в ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння виник раптовий, злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . Реалізуючи свій раптовий, злочинний умисел направлений на умисне заподіяння смерті потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 та свідомо допускаючи їх настання, керуючись мотивом неприязного відношення, яке склалось незадовго до події ОСОБА_4 схопив із сумки котра була з ним предмет схожий на ніж та умисно наніс ним три удари в область тіла ОСОБА_7 , два удари були нанесені в область грудей та один в область лівого плеча потерпілого. Удари ОСОБА_4 припинив наносити після того як усвідомив, що потерпілий перестав подавати ознаки життя.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №10-12/2889-ДМ/22 причиною смерті ОСОБА_7 є крововтрата, проникаюче колото різане поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені.
Після чого ОСОБА_4 вийшов з квартири за адресою: АДРЕСА_1 та попрямував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
13.08.2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювану у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: проведеним оглядом місця події, за адресою: АДРЕСА_3 від 13.08.2022, протоколом огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.08.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.08.2022, протоколом огляду трупа від 13.08.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.08.2022, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 13.08.2022 та іншими доказами у своїй сукупності.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_4 у випадку визнання останнього винним, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що на даний час вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, у тому числі показами свідків, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, надаючи необхідні відомості, для дачі відповідних показів, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також враховуючи характер та обставини правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, який не працює, а відповідно і не має джерел для забезпечення нормальної життєдіяльності, раніше був засуджений за вчинення злочинів, судимість за які не знята і не погашена, окрім того відносно ОСОБА_4 триває провадження в судді м. Харкова та він знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого правопорушення, що у сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку його особи, тому ОСОБА_4 може, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, вчинити новий злочин.

За викладених обставин продовжують існувати ризики передбачені п. 1, п. 3 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А також, що за інкримінований злочин застосування застави законом не передбачено.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 повідомила, що останній має постійне місце проживання, не ухилявся від слідства, а тому просила змінити підозрюваному запобіжний захід на домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 прохав відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою а саме домашній арешт зазначивши , що вину він визнає повністю та не ухилявся від слідства та має захворювання на епілепсію але належного лікування в умовах ізолятору йому не надається.
Дослідивши клопотання та матеріали справи в межах заявленого клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, не маючи стійких соціальних зв`язків з родичами, постійного та тимчасового джерела прибутку, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.22 КПК України (п. 1 ст.177 КПК України).
Крім того, зважаючи на те, що причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі й показаннями свідків, які особисто йому відомі, і перебуваючи на волі підозрюваний буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини в кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України).
Також, враховуючи характер та обставини правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, який не працює, а відповідно і не має джерел для забезпечення нормальної життєдіяльності, раніше був засуджений за вчинення злочинів, судимість за які не знята і не погашена, окрім того відносно ОСОБА_4 триває провадження в судді м. Харкова та він знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що у сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку його особи, тому ОСОБА_4 може, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, вчинити новий злочин, а тому наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину (ч. 1 ст. 115 КК України), що карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років, не працює, не має постійних та законних джерел доходів, раніше судимий, відносно ОСОБА_4 тримає кримінальне провадження у суді м. Харкова, враховуючи, що свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
При цьому інших об`єктивних даних щодо спростування характеристики особи підозрюваного ОСОБА_4 суду не представлено.
Згідно п.5 ч.2ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи встановлені обставини і ризики, суд вважає, що вони в даний час свідчать про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та об`єктивну неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких видів запобіжного заходу, що передбачені ч.1 ст.176 КПК України, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вище зазначеним ризикам, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, судом розмір застави не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані відносно підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у виді тримання під вартою продовжити у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000620 від 12.08.2022 з 07 жовтня 2022 року до 13 листопада 2022 року, включно.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1