УХВАЛА

03 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 585/1286/18

провадження № 51-1927 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 січня 2022 року щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку та поновлення строку на їх касаційне оскарження. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Також зазначає, що не міг ні фізично, ні юридично, ні матеріально в період з 10 січня 2022 року по липень 2022 року подати касаційну скаргу, оскільки йому завадило етапування із однієї установи виконання покарань до іншої, в подальшому не було доступу до зв`язку та інтернету, а також правової допомоги. Стверджує, що у період з 24 лютого 2022 року не працювали поштові відділення, спецвідділи установ виконання покарань та судові структури. Крім цього вказує, що морально і побутово не міг оскаржити судові рішення. Оскільки він не визнавав себе винним, просить поновити йому пропущений строк на касаційне оскарження.

Дослідивши доводи клопотання, долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту оскаржуваних судових рішень, засуджений ОСОБА_1 станом на день проголошення ухвали апеляційного суду під вартою не тримався, відповідно перебіг строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень розпочинається із дня проголошення ухвали Сумського апеляційного суду, і з урахуванням положень статей 115, 116, 426 КПК України, останнім днем строку касаційного оскарження для нього було 11 квітня 2022 року (понеділок).

04 липня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого, у якій порушувалось клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Ухвалою від 07 липня 2022 року вказану касаційну скаргу повернуто ОСОБА_1 у зв`язку із її поданням після завершення строку на касаційне оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

З даною касаційною скаргою засуджений звернувся 20 вересня 2022 року (згідно дати підписання), тобто поза межами строку касаційного оскарження, при цьому ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску засудженим строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить із наступного.

Ухвалою апеляційного суду учасникам судового провадження, зокрема, і засудженому ОСОБА_1 було роз`яснено порядок та строк його оскарження.

При цьому, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить будь-яких обставин, у розумінні статті 117 КПК України, які б не залежали від його волевиявлення, та були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися з касаційною скаргою.

При вирішенні питання про поновлення строку колегія суддів враховує, що засуджений звернувся до Верховного Суду з цією касаційною скаргою більш ніж через 5 місяців після завершення строку на касаційне оскарження, будь яких доказів, що ним вживались розумні заходи з метою реалізації свого права на касаційне оскарження у період з 10 січня по 11 квітня 2022 року або як найшвидше після завершення цього строку не надав.

Разом з тим, Верховний Суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження формальне посилання засудженого на Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», оскільки за відсутності доводів щодо наявності об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, сам по собі факт введення на території України воєнного стану, не є беззаперечною підставою для цього.

Що стосується інших підстав для поновлення строку на які посилається засуджений, а саме те, що він не міг подати касаційну скаргу у період в період з 10 січня 2022 року по липень 2022 року через епатування із однієї установи виконання покарань до іншої, в подальшому до установи де не було доступу до зв`язку та інтернету, а також правової допомоги, суд не може визнати їх поважними з огляду на таке. По - перше, наведені обставини є абстрактними, так як не містять конкретних даних з обґрунтуванням яким чином та коли кожна із наведених обставин могла об`єктивно завадити реалізувати право на касаційне оскарження, що позбавляє Суд можливості належним чином їх оцінити. По-друге, саме по собі етапування не є поважною причиною пропуску строку. По-третє, строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень сплив ще 11 квітня 2022 року, а зі змісту клопотання не можливо встановити, коли виникли вказані обставини, до чи після завершення цього строку.

Також не можна визнати поважними причинами пропуску строку посилання засудженого на те, що у період з 24 лютого 2022 року не працювали поштові відділення, оскільки дане твердження є узагальненим, а зі змісту клопотання не можна встановити вплив даної обставини на дотримання строку на касаційне оскарження засудженим.

Також є голослівним твердження ОСОБА_1 про те, що спецвідділи установ виконання покарань не працювали у період з 24 лютого 2022 року, при цьому у клопотанні не вказано, яких саме установ, у який період часу та чи перебував у той час засуджений у цих установах, а тому Суд не може визнати вказану обставину поважною причиною пропуску строку.

Що стосується посилання засудженого, як на підставу для поновлення строку, що у період з 24 лютого 2022 року не працювали судові установи, то вказана обставина не заслуговує на увагу, оскільки касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду, який в умовах дії воєнного стану не припиняв свою роботу.

Разом з цим, невизнання засудженим вини у вчиненні кримінального правопорушення свідчить про його психічне ставлення до вчиненого та його наслідків, та жодним чином не впливає на перебіг строку на касаційне оскарження і не є поважною причиною пропуску цього строку.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2021 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 10 січня 2022 року щодо нього, касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4