УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 07.08.2022 до ЄРДР за №0000014за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, службові особи ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (), ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» (), ТОВ «Капро ойл» () та ПП «Ренет» () бенефіціарними власниками яких являються громадяни російської федерації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та громадянин України ОСОБА_7 , в період 2019-2022 років створили схему спрямовану на ухилення від сплати податку на прибуток шляхом використання реквізитів ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» та реалізації продукції за готівкові кошти.

Документальне оформлення безтоварних операцій з реалізації товарів службові особи ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () відображали на підприємства з ознаками «транзитності», а саме: ТОВ «ТД «Оселедько» (), ТОВ «Парк Інвест» (), ТОВ «Дистрибуційна Сервісна Компанія» (), ТОВ «Бізнес Регіонторг» (), ТОВ «Еліта» (), ТОВ «Круф-Сервіс» (), ТОВ «КЛБС» ().

Так, ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () знаходиться за адресою 10025, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, буд. 127, директор ОСОБА_8 (і.п.н. НОМЕР_1 ), головний бухгалтер ОСОБА_9 (і.п.н. НОМЕР_2 ). Основний вид діяльності: виробництво м`ясних продуктiв. Засновник ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_3 ) частка в статутному капіталі складає 0,4% в сумі 25 748 грн., та ТОВ «Група компаній Альянс» (), частка в статутному капіталі складає 99,6% на загальну суму 6 411 252 грн.

В свою чергу засновником ТОВ «Група компаній Альянс» () є ОСОБА_4 , а посаду директора займає ОСОБА_5 .

Встановлено, що службові особи ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (код 32122069) у своїй фінансово господарській діяльності мінімізують сплату податку на прибуток та ПДВ, виписуючи на покупців видаткові накладні за двома формами: безготівковий розрахунок при фактичному здійсненні операції, де вказуються всі необхідні реквізити для сплати, код ЄДРПОУ товару, код УКТЗЕД, тощо. Операції, які оформлені такими видатковими накладними, відображені в бухгалтерському обліку та в податковій звітності; готівковий розрахунок без фактичного здійснення операції.

Первинні бухгалтерські документи ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» складені з порушенням чинного законодавства та використовуються виключно з метою контролю обліку реалізованої продукції та отриманих готівкових коштів. Як приклад в наявній в матеріалах кримінального провадження накладній в графі «постачальник» зазначено підприємство «Експедиція ТД», яке фактично не зареєстроване як юридична особа на території України. Не вказано додаткові реквізити: код ЄДРПОУ постачальника, адреса, розрахунковий рахунок, номер та дата договору, на підставі якого здійснюється постачання товару.

Операції, які оформлені такими видатковими накладними, не відображені в бухгалтерському обліку та в податковій звітності, що призводить до заниження службовими особами ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» доходу від реалізації товарів з податку на прибуток та податкових зобов`язань з ПДВ.

Так, протягом 2019 - 2022 років ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (код 32122069) документально оформлено операції без фактичного їх здійснення з реалізації товарів на підприємства з ознаками «транзитності», а саме: ТОВ «Торговий дім «Оселедько» () загальна сума 70 044 354,72 грн., сума ПДВ 11 674 059,12 грн., ТОВ «Парк Інвест» () загальна сума 55 520 457,6 грн., сума ПДВ - 9 253 409,6 грн., ТОВ «Дистрибуційна сервісна компанія» () загальна сума 25 294 422,3 грн., сума ПДВ - 4 215 737,05 грн., ТОВ «Бізнес регіон торг» () загальна сума 13 256 521,98 грн., сума ПДВ 2 209 420,33 грн., ТОВ «Еліта» () загальна сума 9 955 858,38 грн., сума ПДВ 1 659 309,73 грн., ТОВ «Круф-Сервіс» () загальна сума 2 804 387,88 грн., сума ПДВ 467 397,98 грн., ТОВ «КЛБС» () загальна сума 1 781 414,28 грн., сума ПДВ 296 902,38 грн.

Таким чином, службові особи ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () в період 2019 2022 років, діючи умисно, протиправно, в порушення вимог чинного законодавства України, з метою ухилення від сплати податків та сприяння в ухиленні від сплати податків інших СПД, безпідставно відобразили проведення фінансово господарських операцій з вказаними підприємствами на загальну суму 183 171 140 грн., результаті чого ухилилися від сплати податку на прибуток 30 528 523 грн.

Проведеними оглядами від 05.09.2022 та 07.09.2022 податкових накладних та єдиного державного реєстру судових рішень, та магазину за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 39 встановлено, що торгові представники ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» здійснюють фактичні поставки на продуктові магазини за готівкові кошти, при цьому «постачальника» зазначали у товарно-супровідних документах підприємство «Експедиція ТД», яке фактично не зареєстроване як юридична особа на території України, а відображення реалізації продукції відбувалось на «транзитні» підприємства ТОВ «Торговий дім «Оселедько», ТОВ «Парк Інвест», ТОВ «Дистрибуційна сервісна компанія», ТОВ «Бізнес регіон торг», ТОВ «Еліта».

Крім того, вказана схема ухилення від сплати податків активно використовується службовими особами пов`язаних з ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () підприємств, а саме: ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» (), ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (), ТОВ «Капро Ойл» () та ПП «Ренет» () бенефіціарними власниками яких, є громадяни російської федерації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та громадянин України ОСОБА_7 .

Згідно проведеного аналізу фінансово господарської діяльності ТОВ «Андрушівський Маслосирзавод» () за 2021 2022 роки, встановлено, що Товариством було сформовано податковий кредит для наступних підприємств: ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () загальна сума операцій 30 903 283,72 грн., в тому числі ПДВ 5 150 416,07 грн.; ТОВ «Капро Ойл» () - загальна сума операцій 457 182 417,04 грн., в тому числі ПДВ 76 197 069,51 грн.; ПП «Ренет» () загальна сума операцій 116 543 209,58 грн., в тому числі ПДВ 18 283 856,88 грн. Вищевказані порушення встановлені аналітичним дослідженням №44 від 25.07.2022 року БЕБ України.

Бенефіціарними власниками ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (код ЄДРПОУ ), ТОВ «Андрушівський масорсирзавод» (), ТОВ «Капро ойл» () та ПП «Ренет» () являються громадяни російської федерації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та громадянин України ОСОБА_7 .

Встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_3 ), володіє 0,4% в сумі 25 748 грн., ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (), а ТОВ «Група Компаній Альянс» (), володіє 99,6% статутного капіталу ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () на загальну суму 6 411 252 грн. В свою чергу 100% статутного капіталу ТОВ «Група Компаній Альянс» () до 07.06.2022 володів ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_4 ).

Разом з тим, ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_4 ) володіє 99,6% статутного капіталу ТОВ «Андрушівський масорсирзавод» () та 0,4 % статутного капіталу вказаного товариства належить ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_5 ). ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_5 ) до 01.12.2021 року володів 100% статуного капіталу ПП «РЕНЕТ» ().

Враховуючи, що документальне відображення безтоварних фінансово господарських операцій між ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () з ТОВ «Андрушівський масорсирзавод» (), ТОВ «Капро ойл» () та ПП «Ренет» () та той факт, що власниками статутних капіталів вказаних товариств є пов`язаними між собою та фактично здійснюють контроль над діяльністю товариств, якими володіють, тому є підстави вважати, що дійсно вказані операції мають безтоварних характер та відображені в податковій звітності з метою приховування реальних обсягів здійснення господарської діяльності та приховування реальних прибутків.

Прокурор вказує, що санкція ч. 3 ст. 212 КК України, як додаткова міра покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачає конфіскацію майна, а тому метою вказаного арешту відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України також є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Беручи до уваги те, що ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (), ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» (), ТОВ «Капро ойл» () та ПП «Ренет» () використовуються громадянами російської Федерації, а саме ОСОБА_5 (i.п.Н. НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 (i.п.н. НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 (i.п.н. НОМЕР_4 ) та громадянином України ОСОБА_7 (i.п.н. НОМЕР_6 ) для вчинення кримінального правопорушення, а статутні капітали вказаних підприємств у вигляді майна та грошових коштів є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки формувався безпосередньо зазначеними особами, а тому вказаний статутний капітал є речовим доказом у вказаному провадженні.

10.08.2022 року винесено постанову про визнання 0,4% частки статутного капіталу ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () у розмірі 25 748 грн, що належать ОСОБА_5 та 99,6% частки у розмірі 6 411 252 грн, що належать ТОВ "Група компаній Альянс" () речовими доказами.

З метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням, оскільки, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане вище майно, може бути приховане, відчужене та перетворене особами, причетними до вчинення правопорушення, використовуються для вчиненні кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та набуте кримінально-протиправним шляхом.

В судове засідання прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 не з`явилась, повідомлялась про час та дату судового засідання належним чином.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна, в силу ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе здійснити без повідомлення власника майна.
Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 07.08.2022 до ЄРДР за №0000014, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () в особливо великих розмірах.

10.08.2022 року винесено постанову про визнання 0,4% частки статутного капіталу ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» () у розмірі 25 748 грн, що належать ОСОБА_5 та 99,6% частки у розмірі 6 411 252 грн, що належать ТОВ "Група компаній Альянс" () речовими доказами.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
В клопотанні прокурор пов`язує необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000014, забезпечення конфіскації майна як додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.212 КК України.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні №0000014, яке розслідується за фактом ухилення від сплати податків, в рамках якого подане клопотання.

Постанова про визнання вказаного майна речовими доказами не мотивована, є формальною, адже детектив не вказав в своєму рішенні, за якими ознаками вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Отже, відсутні достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні нерухоме майно є процесуальним джерелом фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Крім того, клопотання прокурора протирічить долученим до нього додаткам. Зокрема, у клопотанні вказано про те, що власниками ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» є громадяни рф, при цьому долучені копії паспортів гр-н України, з відміткою про місце народження у рф.

Також, доводи прокурора про необхідність накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою забезпечення конфіскації майна як додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.212 КК України, не узгоджуються з положеннями ч.5 ст.170 КПК України, якою визначено можливість накладення арешту у такому випадку лише на майно, зокрема: підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. В той же час, в матеріалах долучених на обґрунтування клопотання, відсутні дані про повідомлення про підозру будь-якій особі або про здійснення провадження щодо юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт зазначеного майна, а також недоведеність прокурором факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та не може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження,та наслідки арешту майна для третіх осіб, а також з огляду на те, що прокурором не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити суму збитків, завдану державному бюджету.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що долучений прокурором у якості доказу аналітичний продукт сам по собі, без акту податкової перевірки та виданих на його основі податкових повідомлень-рішень, які набрали законної сили, не доводить факт наявності заборгованості перед державним бюджетом.

Виходячи з положень практики Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи постановлення судом незаконного рішення, тоді як ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст.1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (фізичної та юридичної) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів для захисту права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

При цьому, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав для задоволення клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170173, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя