ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові об`єднане кримінальне провадження № 0000509 від 26.05.2017, № 0001146 від 23.10.2017, № 0001115 від 10.10.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кожанка Фастівського району Київської області, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не є інвалідом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.12.2016 вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за наступних обставин.
Так, 23.05.2017, ОСОБА_4 перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав разом з власником домоволодіння - ОСОБА_6 алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 помітив на території вказаного домоволодіння алюмінієву бочку об`ємом 500 л. вартістю 1500 гривень належну ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок крадіжки вказаної бочки.
Цього ж дня, близько 16 години, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного, протиправного обернення чужого майна на свою користь, діючи повторно, користуючись тим, що власник домоволодіння ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та знаходиться в будинку і не спостерігає за його діями, зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 та попросив його допомогти викотити вищевказану алюмінієву бочку з подвір`я та завантажити на автомобіль, при цьому не повідомляючи ОСОБА_7 про свої злочинні наміри. Через декілька хвилин до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 під`їхав автомобіль ВАЗ за кермом якого знаходився ОСОБА_7 .. Завершуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 викотили алюмінієву бочку з території домоволодіння та завантажили на причіп, який був під`єднаний до автомобіля, після чого ОСОБА_4 з місця події зник та продав вищевказану бочку ОСОБА_8 , якій не повідомляв про походження даного майна, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1500 гривень.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за наступних обставин.
Так, 27.03.2017 близько о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 проходячи повз не огородженої парканом території «Реабілітаційного центру» по АДРЕСА_3 , побачив у подвір`ї велосипед марки «ARDIS SANTANA» і в цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, а саме зазначеного велосипеду, який належить ОСОБА_9 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, з метою незаконного, протиправного обернення чужого майна на свою користь, діючи повторно, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю сторонніх осіб, та тим, що ОСОБА_9 не спостерігає за його діями, шляхом вільного доступу зайшов на територію «Реабілітаційного центру» за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив крадіжку велосипеда марки «ARDIS SANTANA» вартістю 3000 грн, який належить ОСОБА_9 ..
Після чого з вказаним велосипедом зник з місця вчинення злочину, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 . Матеріального збитку на загальну суму 3000 грн.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Так, 10.10.2018 близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою з іншою особою (кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого) з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, діючи умисно, прийшли до ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 та шляхом обману, під приводом перевезення на мотоблоці марки «Кентавр» МБ 1080 (81) кукурудзи з поля до них додому, попрямували на вказаному мотоблоці із причепом по зазначеному ОСОБА_4 напрямку, при цьому ОСОБА_10 перебував за кермом транспортного засобу.
Продовжуючи рух по лісовій дорозі Кожанського лісу, ОСОБА_4 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел з іншою особою спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, останній зіштовхнув ОСОБА_10 з мотоблоку та наніс останньому один удар кулаком в область лівого вуха, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому вусі, які відповідно до висновку експерта № 102 від 23.10.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, таким чином примусово відсторонив власника від керування, що не охоплювалось умислом ОСОБА_4 , після чого останній сів за кермо мотоблоку «Кентавр» МБ 1080(81) з причепом, та разом із іншою особою покинули місце вчинення злочину, розпорядившись мотоблоком «Кентавр» МБ 1080(81) з причепом на власний розсуд, чим спричинив власнику ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 15000 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтвердив обставини викладені в обвинувальних актах та пояснив суду, що 23.05.2017 він перебував у свого знайомого ОСОБА_11 вдома по АДРЕСА_2 , де вони вживали алкогольні напої. Згодом він помітив за тією адресою велику алюмінієву бочку, яку викотив та завантажив разом з ОСОБА_12 на причіп , який був під`єднаний до автомобіля ВАЗ та поїхав з місця події. При цьому, він не розповідав ОСОБА_12 , що викрав бочку. ОСОБА_11 в цей час перебував в будинку і не бачив, як він викрав бочку. Надалі він здав бочку на пункті прийому металобрухту за що отримав 1600 грн., які витратив.

ОСОБА_4 також пояснив, що 27.03.2017 перебуваючи у с. Софіївка він проходив повз приміщення старого клубу поблизу якого помітив спортивний велосипед. Після чого він сів на велосипед та поїхав на ньому звідти. Приїхавши у смт. Кожанка Фастівського району Київської області, він залишив велосипед під парканом.

Як пояснив ОСОБА_4 , 10.10.2018 він перебував разом з ОСОБА_12 поблизу магазину у смт. Кожанка. Потім вони поїхали до знайомого ОСОБА_13 , оскільки у останнього є мотоблок на якому вони попередньо домовились перевести кукурудзу з городу додому до ОСОБА_4 .. Приїхавши до ОСОБА_13 додому вони вживали горілку. Після цього, вони разом їхали по лісі і не доїжджаючи до залізничного вокзалу у смт. Кожанка, ОСОБА_12 посварився з ОСОБА_13 та вдарив останнього. Потім ОСОБА_13 зіскочив з мотоблока та втік. В цей час він разом з ОСОБА_12 доштовхали мотоблок до магазину у смт. Кожанка де і залишили його. Згодом на те місце приїхали працівники поліції разом з ОСОБА_13 . Зазначив, що вони з ОСОБА_12 штовхали мотоблок, оскільки жоден з них не вмів ним кермувати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінальних правопорушень і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника та прокурора, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З висновку досудової доповіді від , складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Фастівським міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області від 15.01.2019 вбачається, що рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення є середній. Рівень ризики а небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, історію правопорушень, високий рівень небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, а також те, що обвинувачений вчиняв кримінальні правопорушення під час іспитового строку, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк без обов`язкового застосування до нього заходів соціально-виховного впливу з метою набуття позитивних емоційно-вольових навичок, неможливе.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться нетяжких умисних корисливих злочинів (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкого злочину (ч. 2 ст. 289 КК України), обставини, вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті, а за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням правил ст. 70 КК України, призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2016.
Підстав для застосування ст. ст. 69 та 69-1, ст. 75 КК України судом не встановлено.

Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням призначеного покарання до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня постановлення вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк покарання із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2016 у виді позбавлення волі, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяцівбез конфіскації майна.
На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 10.10.2018 по 02.05.2019 включно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення вироку 09.06.2022.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
- алюмінієву діжку ємністю 500 л., яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому;
- велосипед марки «ARDIS SANTANA», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_14