У Х В А Л А
Справа № 183/1708/22

№ 1-кс/183/393/22

06 травня 2022 року м.Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000102 від 01.04.2022 у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Сєвєродонецька Луганської області, який має середню освіту, одруженого, зі слів має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; не працюючого, зі слів раніше засудженого до покарання у вигляді штрафу 16500 грн. за ч.4 ст.407 КК України Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у 2019 році; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

27.02.2022 громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, добровільно погодився надавати допомогу представнику іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 27.02.2022 (більш точний час встановити не виявилось можливим), громадянин України ОСОБА_4 , знаходячись на території м. Сєвєродонецьк Луганської області вступив у злочинну змову з особою на ім`я « ОСОБА_7 », (стосовно якої здійснюється досудове розслідування), який з 2014 року бере участь у діяльності НЗФ «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ та під час спілкування за допомогою месенджера «Телеграм» з останнім надав добровільну згоду здійснювати за винагороду діяльність, направлену на збір з метою передачі представнику іноземної держави відомостей щодо місць дислокації, чисельності та маршрутів пересування, підрозділів та військової техніки Збройних Сил України, задіяних у збройному супротиві військовослужбовцям ЗС РФ на території м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Крім того, в цей же день ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу вступив в злочину змову з громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому ОСОБА_4 , діючі за попередньою змовою групою осіб у період з 27.03.2022 по 05.03.2022, здійснюючи переміщення в пішому порядку по м. Сєверодонецьк Луганської області, за допомогою особистого мобільного телефону, здійснював фотографування військової техніки ЗСУ, розміщеної на території м. Сєвєродонецьк Луганської області та наносив на картах м. Сєвєродонецьк позначками місцезнаходження виявленої військової техніки ЗСУ.

Також, у вказаний період часу, ОСОБА_4 на виконання спільного злочинного умислу, отримував від ОСОБА_8 інформацію про місцезнаходження на території м. Сєвєродонецьк Луганської області виявленої останнім військової техніки ЗСУ.

У подальшому ОСОБА_4 , в період з 27.03.2022 по 05.03.2022, перебуваючи у м. Сєвєродонецьк Луганської області, діючи умисно на виконання вищевказаного єдиного умислу, користуючись вищезазначеним способом зв`язку, у месенджері «Телеграм» із використанням свого ніку « ОСОБА_9 », здійснив передачу особі на ім`я « ОСОБА_7 » (ник « ОСОБА_10 ») інформацію про розташування військової техніки ЗС України у м. Сєвєродонецьк Луганської області, у вигляді світлин із зображенням техніки розташованої на території м. Сєвєродонецьк та фотознімків карт із позначками місцезнаходження техніки ЗСУ, з усвідомленням того, що зазначені відомості будуть використані представниками НЗФ «ЛНР» та військовослужбовцями ЗС РФ з метою порушення територіальної цілісності та недоторканності України.

Вказав, що досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення строку тримання під вартою, оскільки на даний час проводиться комплексна вибухово-технічна експертиза предмету, схожого на саморобний вибуховий пристрій; не отримана відповідь щодо судимості ОСОБА_4 , не отримані відповіді щодо знаходження ОСОБА_4 на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах, тощо.

Прокурор, в судовому засіданні просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків зазначених в п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказані в клопотанні.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що прокурор безпідставно обирав запобіжний захід в порядку ст.615 КПК України, оскільки підсудність справ Сеєвєродонецького міськрайонного суду Луганської області було визначено за Новомосковським міськрайонним судом 06 березня 2022 року, а тому обрання запобіжного заходу мало вирішуватись слідчим суддею. Ризики, передбачені ст.177 КПКУкраїни не підтверджені прокурором.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Так, під час судового розгляду встановлено, що 09 березня 2022 року в рамках кримінального провадження №0000061 від 07 квітня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

01 квітня 2022 Луганської обласною прокуратурою матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 виділено в окреме кримінальне провадження №0000102 від 01 квітня 2022 року.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України виходячи з наявних доказів та процесуальних документів, досліджених судом в судовому засіданні: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного, повідомленням Військової служби правопорядку Міністерства оборони від 05.03.2022 року вчинене кримінальне правопорушення.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру у скоєнні кримінальних правопорушень обґрунтованою.

Постановою керівника Луганської обласної прокуратури від 09.03.2022 стосовно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 07.04.2022.

Постановою керівника Луганської обласної прокуратури від 07.04.2022 стосовно ОСОБА_4 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 06.05.2022.

Однак, у кримінальному провадженні, виходячи з клопотання прокурора, не проведені всі слідчі дії, необхідно завершити комплексну вибухово-технічну експертизу предмету, схожого на саморобний вибуховий пристрій; не отримана відповідь щодо судимості ОСОБА_4 , не отримані відповіді щодо знаходження ОСОБА_4 на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах .

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про наявність та продовження існування зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. У зв`язку з чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Крім того, місце проживання та реєстрації підозрюваного знаходиться на тимчасово окупованій території Україні.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за скоєні кримінальні правопорушення, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризиків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний, у випадку відсутності запобіжного заходу, маючи можливість вільного пересування, доступу до мережі Інтернет та контактів, може знищити, спотворити, будь-які з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків інших підозрюваних у цьому-ж кримінальному провадженні, які з огляду на місце проживання підозрюваного та інкриміновані йому діяння можуть знаходиться на тимчасово окупованій території Україні.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину в період воєнного стану, під час якого внаслідок військових дій військовослужбовців і керівництва країни агресора Російської Федерації, на боці якої проти України виступило не передбачене законом збройне формування, представником якого є підозрюваний. І у випадку не продовження запобіжного заходу, останній матиме змогу і в подальшому вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, слідчий суддя враховує також і те, що підозрюваний на території України офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків. Таким чином, враховуючи доведеність обставин щодо не зменшення ризиків та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування наявні всі підстави для продовження запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 06 травня 2022 року, а відтак, оскільки слідчий суддя дійшов про обґрунтованість клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню до означеної дати.

Крім того, слідчий суддя при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Означене є беззаперечною підставою для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для зміни його на більш м`який запобіжний захід.

У відповідності до абз.8 ч.4 ст.185 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки на теперішній час в Україні запроваджено воєнний стан, а ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, слідчий суддя вважає недоцільним визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193,194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 червня 2022 року включно у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4», в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 01.04.2022.

Строк дії ухвали - до 09 червня 2022 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 06 травня 2022 року о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1