ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1890/22 Справа № 208/2096/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року про відмову у задоволенні
подання начальника установи про умовно-дострокове звільнення щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 05.12.2013 року вироком Красногвардійським районним судом АР Крим за ст.115 ч.2 п.7, п.12 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. Строк покарання ухвалено обчислювати з 05.12.2013 року. Зараховано у строк відбуття покарання строк знаходження під вартою у період з 04.05.2013 року до 05.12.2013 року включно.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 05.12.2013 року строк попереднього ув`язнення з 04.05.2013 року по 20.02.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
Встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджена не довела факт свого виправлення.
Засуджена ОСОБА_7 не погодилась з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання установи відбування покарань та звільнити її умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» з 16.08.2020 року. В період відбування покарання працевлаштована на швейному виробництві установи настелювачем тканини першого тарифного розряду.
За відбування покарання опанувала професійні навички швачки, з власної ініціативи виконує додаткові завдання, має високий коефіцієнт трудової участі. Має 4 заохочення від час відбування покарання у колонії № 34, за попереднім місце відбування покарання має 11 заохочень.
Вважає, що 9 років відбування покарань вона дійсно стала на шлях виправлення, свідомо налаштована бути законослухняним громадянином та приносити користь суспільству.

Під час апеляційного розгляду засуджена підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та просила їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженої. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні подання щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_7 засуджено вироком Красногвардійським районним судом АР Крим від 05.12.2013 року за вчинення злочину, передбаченого п.п.7,12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Строк покарання ухвалено обчислювати з 05.12.2013 року.
Зараховано у строк відбуття покарання строк знаходження під вартою у період з 04.05.2013 року до 05.12.2013 року, включно.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року, зараховано в строк відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 05.12.2013 року строк попереднього ув`язнення з 04.05.2013 року по 20.02.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 05.12.2013 року.
Кінець строку відбування покарання 17.07.2023 року.
З 30.03.2014 року засуджена прибула до ДУ «Чорноморська виправна колонія № 74», була працевлаштована слюсарем сантехніком. До праці ставилась відповідально та сумлінно, за що була заохочена 11 разів. Порушень умов встановленого порядку не допускала, однак мали місце 2 бесіди профілактичного характеру.
З 16.08.202 року прибула до «Кам`янської виправної колонії № 34», працевлаштована на швейному виробництві настелювачем тканини 1 тарифного розряду. Отримала 3 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, порушень не допускала.
Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.
Підтримує рівні відносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
За висновком комісії установи від 29.04.2022 року, засуджена ОСОБА_7 заслуговую на умовно-дострокове звільнення, як така, що довела своє виправлення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 - відмовлено.
Враховуючи викладене, обставини вчинення засудженою кримінального правопорушення, за який її засуджено, а також те, що ОСОБА_7 не змогла довести суду факт свого виправлення, а наявність у неї подяк, оголошених за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, тобто фактично за ті дії, які засуджена і так повинна була дотримуватись, не свідчать про її дійсне виправлення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про застосування до засудженої умовно-дострокове звільнення.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджена ОСОБА_7 на даний час ще не довела, що дійсно стала на шлях виправлення. Для цього останній потрібен більш тривалий час.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженої, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами ОСОБА_7 , які містять лише її суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до неї норм ст. 81 КК України, а також щодо її незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Отже, порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року про відмову у задоволенні подання начальника установи про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4