ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/7111/17 Номер провадження 11-кп/814/556/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 березня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000867 від 03.11.2015, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 146, ч. 4 ст. 263, ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 382 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 21.05.2022 включно, без визначення розміру застави.

Згідно з клопотанням та ухвалою суду, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 146, ч. 4 ст. 263, ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 382 КК України.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд врахував тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, також врахував кількість і характер наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, якіє достатніми для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Крім того, вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд крім іншого врахував те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, у тому числі проти життя особи, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовженні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання захисника, судом під час ухвалення рішення щодо продовження строків запобіжного заходу порушено право обвинуваченого на захист шляхом не вжиття заходів щодо участі обвинуваченого у судовому засіданні.

Крім того вказує, що канцелярією місцевого суду зареєстровано клопотання прокурора ОСОБА_12 із порушенням вимог діловодства в районних судах України, оскільки клопотання надійшло із неофіційної адреси прокуратури Харківської області та не підписано прокурором, як того вимагає КПК України.

Також, посилається на те, що в судовому засіданні прокурор ОСОБА_13 на підтвердження своїх повноважень надав невідому копію постанови про зміну групи прокурорів, яка без дати та не посвідчена належним чином. Враховуючи зазначене, суд зобов`язаний був не допустити прокурора в процес розгляду клопотання. Саме клопотання прокурора ОСОБА_12 не обґрунтоване жодним доказом, отже суд, визначаючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не міг взагалі послатись на будь-який доказ. Матеріали провадження в суді відсутні.

Захисник також вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, ОСОБА_8 виявив бажання стати на захист Батьківщини.

Також зазначає, що усі проведені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення по кримінальному провадженню № 0000867 є незаконними та недопустимими, оскільки проводились без процесуального керівництва з боку прокурора.

Вказує, що станом на момент розгляду клопотання прокурора обвинувачені із врахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 24.12.2015) відбули покарання у виді позбавлення волі строком понад десять років та 4 місяці.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник підтримав вимоги апеляційної скарги. Скаргу просив задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Відповідно до п. 7 Роз`яснень Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», викладених у листі №1/0/2-22 від 03.03.2022 зазначено про можливість, як виняток, розгляду клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду. Наразі ОСОБА_8 утримується у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», зв`язок з яким відсутній через постійні ракетні обстріли агрессором та пошкодження інфраструктури.

Враховуючи те, що підозрюваний не може з об`єктивних причин бути присутніми в залі суду чи на відеоконференцзв`язку під час судового розгляду, колегія суддів, заслухавши думку прокурора та захисника, які просили розгляд апеляційної скарги здійснювати за відсутності ОСОБА_8 , вважає за можливе, як виняток, розглянути апеляційну скаргу без участі останнього.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000867 від 03.11.2015, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 146, ч. 4 ст. 263, ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.03.2022 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 21.05.2022 включно.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_7 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, продовжити вчиняти нові злочини, впливати на потерпілих, свідків.
Судом враховано підстави обрання обвинуваченому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

З приводу допущених порушень судом при продовженні строку тримання під вартою, які на думку захисника мали місце, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022, відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан по всій території України строком на 30 діб.

В останній раз Указом Президента України№ 259/2022 від 18.04.2022, який затверджено Законом України № 2212-IX від 21.04.2022, строк дії воєнного стану на території України продовжено з 25.04.2022 строком на 30 діб.

При цьому, з 24.02.2022 по теперішній час на території м. Харкова та Харківської області постійно проводяться бойові дії, у зв`язку із чим розпорядженням Верховного Суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в умовах воєнного стану та визначено їх за Київським районним судом м. Полтави.

З огляду на запровадження воєнного стану, видано лист Касаційного кримінального суду Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» з метою забезпечення стабільного функціонування системи кримінальної юстиції на час відсічі збройної агресії і належного реагування на випадки вчинення кримінально караних діянь у цих умовах, а також надання необхідної методично-інформаційної допомоги».

Відповідно до цього листа, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, обвинуваченого, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

З ухвали районного суду слідує, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , судом першої інстанції встановлено, що на час розгляду останній перебував в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а згідно з довідкою ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 10.03.2022 доступ до глобальної мережі Інтернет відсутній у зв`язку із пошкодженням кабельної мережі, а тому проведення судових засідань із ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в режимі відео конференції (із застосуванням будь-яких технічних засобів) є неможливим.

Поміж тим, є загальновідомим той факт, що м. Харків перебуває під постійними ракетними та авіаційними обстрілами, суттєво пошкоджена інфраструктура міста, через що з об`єктивних причин фактично неможливо забезпечити участь обвинуваченого в розгляді клопотання.

З огляду на викладені обставини, під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , судом першої інстанції не порушено права на захист останнього, оскільки його інтереси в повному обсязі міг представляти присутній в судовому засіданні захисник ОСОБА_7 .

Окрім того, ствердження захисника про те, що канцелярією місцевого суду зареєстровано клопотання прокурора ОСОБА_12 із порушенням вимог діловодства в районних судах України, не заслуговують на увагу, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження таких доводів, а з наданих матеріалів встановити такі порушення неможливо.

Захисник також зазначає, що поза увагою суду залишився той факт, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, ОСОБА_8 виявив бажання стати на захист Батьківщини.

Проте, враховуючи інкриміновані ОСОБА_8 злочини, зокрема створення злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, керівництво такою організацією, участь у злочинах, вчинюваних такою організаціє, в тому числі і корисливої спрямованості із застосуванням насильства, які свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, залучення його для протидії збройній агресії РФ є неможливим, що також випливає з положень ч. 1 ст. 616 КПК України.

Щодо надання оцінки тому, що усі проведені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення по кримінальному провадженню № 0000867 є незаконними та недопустимими, оскільки проводились без процесуального керівництва з боку прокурора, то така оцінка виходить за межі розгляду питання про продовження запобіжного заходу та вирішується за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, помилковими є і посилання захисника на положення ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 24.12.2015), оскільки ч. 5 ст. 72 КК України (ред. Закону України від 26.11.2015 року № 838-VII) може бути застосована до особи стосовно якої ухвалено обвинувальний вирок та призначено відповідне покарання.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення районного суду не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Поміж тим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, на переконання колегії суддів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотньому.
Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в України, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_8 , можливість впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та чинити спроби переховуватися від суду.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки лише такий винятковий запобіжний захід тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3