печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_13,

прокурора ОСОБА_14,

слідчого ОСОБА_15,

захисника ОСОБА_16,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_15, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000682 від 05.09.2022, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17, надійшло клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_18 погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000682 від 05.09.2022.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000682 від 05.09.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України.

Разом з тим, під час досудового розслідування встановлено, що 25.02.2010 ОСОБА_2 зайняв посаду Президента України і діючи в порушення складеної ним присяги, вирішив не виконувати покладені на нього конституційні обов`язки Президента України, а саме: дбати про благо Вітчизни і добробут Українського народу, відстоювати права і свободи громадян, додержуватися Конституції України і законів України та виконувати свої обов`язки в інтересах усіх співвітчизників.

Проте для реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_2 вирішив за допомогою свого найближчого оточення, зосередити у своїх руках виключні владні повноваження, після чого вжити всіх необхідних заходів, у тому числі незаконних та злочинних, до збереження своєї влади в найдовшій перспективі, а задля цього навіть піти на організацію здійснення силового придушення будь-яких зборів, мітингів та інших акцій протесту громадян, які можуть стати на заваді реалізації його злочинних намірів.

Саме у зв`язку з цим у листопаді 2013 року ОСОБА_2 із власних міркувань, пов`язаних насамперед із бажанням залишитися Президентом України на другий термін, з метою уникнення відповідальності за вчинені злочинні дії та з інших особистих спонукань прийняв рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з економічним та політичним союзом держав Європи (далі Європейським Союзом), у результаті чого Кабінетом Міністрів України 21 листопада 2013 року було прийнято рішення про призупинення цього процесу підготовки.

У відповідь на таку його позицію, починаючи з 21 листопада 2013 року у м. Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, мета яких суперечила власним інтересам ОСОБА_2 та його найближчого оточення.

Громадяни, які перебували з 21 листопада 2013 року до 18 лютого 2014 року на Майдані Незалежності у місті Києві та брали участь у цій акції протесту, не допускали будь-яких порушень громадського порядку, у зв`язку з чим були відсутні будь-які підстави для обмеження їх прав на мирні зібрання, гарантовані Конституцією України.

Бажаючи припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні ходи та інші акції, які заважають йому особисто вирішувати долю країни та можуть поставити під загрозу його наміри залишитися на другий президентський термін, ОСОБА_2 приблизно в період з 22 по 29 листопада 2013 року, використовуючи отримані необмежені повноваження Президента України, в порушення вимог ст. 34 Конституції України організував здійснення правоохоронними органами України 30 листопада 2013 року незаконного і силового розгону учасників мирної акції за євроінтеграцію України, які перебували на Майдані Незалежності в м. Києві. До виконання свого злочинного умислу ОСОБА_2 залучив ряд високопосадовців зі свого близького оточення.

Не бажаючи припинити вчинення злочинів проти громадян, які висловлюють свої погляди та переконання, протестуючи проти застосування насильства, ОСОБА_2 , на продовження злочинної діяльності, спрямував та керував діями керівників правоохоронних органів, у тому числі шляхом надання протиправних вказівок Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_3 , ініціював і погоджував застосування співробітниками спецпідрозділу ПМОП «Беркут» та внутрішніх військ МВС України надмірних силових заходів, зокрема із застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів.

У свою чергу, ОСОБА_3 для виконання протиправної вказівки ОСОБА_2 залучив свого заступника - ОСОБА_4 , який за розподілом обов`язків керував підрозділами міліції громадської безпеки, зокрема, спецпідрозділами міліції «Беркут», а також командувача внутрішніх військ МВС України ОСОБА_5 .

Діючи на виконання вказівки Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_3 , його заступник ОСОБА_4 та командувач внутрішніх військ МВС України ОСОБА_5 , перевищуючи свої службові повноваження, умисно вчиняючи дії, які явно виходили за межі наданих їм прав чи повноважень, неодноразово організовували та спрямовували застосування працівниками правоохоронних органів надмірної сили до протестувальників.

Так на вулиці Михайла Грушевського біля Маріїнського парку та приміщення Жовтневого палацу у місті Києві не встановленими досудовим розслідуванням особами на виконання вищезазначеного явно злочинного наказу проведено видачу патронів 12 калібру, споряджених свинцевою картеччю, окремим співробітникам МОП «Беркут» ГУМВС України у Харківській області, у тому числі психологу групи кадрового забезпечення цього підрозділу ОСОБА_1 , та іншим невстановленим співробітникам підрозділів МОП «Беркут», які були спеціально відряджені з різних регіонів України до м. Києва для протидії акціям протесту під виглядом забезпечення громадського порядку.

Отримавши набої 12 калібру, споряджені свинцевою картеччю, вказані працівники міліції, у тому числі психолог групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ГУМВС України у Харківській області ОСОБА_1 , стали їх зберігати в себе до подальших розпоряджень керівництва, усвідомлюючи, що зможуть використати ці набої шляхом зарядження помпових рушниць «Форт 500А» та «Форт 500М1» та здійснення пострілів у мітингувальників і заподіяння, як наслідок, різного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, у тому числі тяжких, заподіяння смерті двом та більше особам способом, небезпечним для життя багатьох осіб, для розгону та залякування учасників заходів громадянського протесту.

В першій половині дня 18.02.2014 передбачалося силове звільнення спочатку території урядового кварталу, а саме вулиць Інститутської та Михайла Грушевського в районі Маріїнського парку, далі - Майдану Незалежності і прилеглих вулиць та застосування до громадян, які, реалізовуючи своє конституційне право на проведення зібрань, мітингів, вуличних походів, там перебували, у разі здійснення ними спротиву, надмірного фізичного насильства і спеціальних засобів у вигляді помпових рушниць, споряджених патронами із зарядами свинцевою картеччю, та гранат, з метою їх вбивств, заподіяння тілесних ушкоджень та залякування.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , були обізнаними про наявність в окремих працівників МОП «Беркут» ГУМВС України набоїв, споряджених свинцевою картеччю, чітко усвідомлювали, що їх використання прямо заборонено законом, та те, що застосування помпових рушниць, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, створює небезпеку для життя та здоров`я людини і призведе до умисних вбивств та спричинення вогнепальних поранень людей.

На виконання злочинного наказу доведеного до їх відома через ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , психолог групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 , міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 1 БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 та міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 2 БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11 (кримінальні провадження відносно двох останніх виділені в окремі провадження), а також інші невстановлені працівники зазначених підрозділів, 18.02.2014, в період часу приблизно з 12 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин (більш точний час слідством не встановлено), перебуваючи на тротуарній частині вулиці Інститутської неподалік фасадної частини будинку № 24/7 по вказаній вулиці, на відстані близько 20-40 метрів від натовпу мітингувальників, які перебували на проїжджій частині перехрестя вулиці Інститутської та Кріпосного провулку, будучи озброєними помповими рушницями «Форт-500», «Форт-500А» та «Форт-500М1», спорядженими патронами зі свинцевою картеччю 12 калібру та патронами «Терен 12К» та «Терен 12П», перевищуючи свої службові повноваження, почали здійснювати прицільні постріли з помпових рушниць, споряджених у тому числі і патронами із зарядом свинцевої картечі, використання яких прямо заборонено законом, у напрямку скупчення людей на вул. Інститутській та Кріпосному провулку, у яких не було вогнепальної зброї та, які не становили для них будь-якої загрози, з метою незаконного перешкоджання проведення походів і демонстрацій, вчинення їх вбивства способом, небезпечним для життя багатьох осіб, в результаті яких 24 особи отримали вогнепальні поранення різного ступеня тяжкості.

Будучи свідками застосування проти учасників мітингів, зборів та демонстрацій помпових рушниць «Форт-500», «Форт-500А» та «Форт-500М1», зарядженими патронами зі свинцевою картеччю 12 калібру та патронами «Терен 12К» та «Терен 12П» з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та інших невстановлених осіб, вчинених на виконання злочинного наказу ОСОБА_12 , доведеного до їх відома ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також будучи свідками вбивства в результаті вищевказаних злочинних дій 3-х осіб та спричинення вогнепальних поранень значній кількості мітингувальників, учасники мітингів, зборів та демонстрацій почали залишати Кріпосний провулок, тікаючи у бік вулиці Михайла Грушевського, станції метро «Арсенальна» та Маріїнського парку.

Таким чином, 18.02.2014 ОСОБА_1 та іншими вказаними вище особами було здійснено безпосередньо на місці перебування учасників мітингів, зборів та демонстрацій незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличного походу і демонстрацій громадян - учасників заходів громадського протесту на підтримку голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, шляхом застосування працівниками спецпідрозділів МОП «Беркут» МВС України надмірного фізичного насильства, спеціальних засобів та прихованого застосування боєприпасів (набоїв зі свинцевою картеччю) для помпових рушниць, в результаті чого заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень 3 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 5 особам та легких тілесних ушкоджень 16 особам.

У зв`язку із вчиненням зазначених дій, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою на виконання явно злочинного наказу, із застосуванням фізичного насильства та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 (ст. 28 зі змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 4 ст. 41, ст. 340 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 05.04.2001).

Крім того, у зв`язку із вчиненням зазначених дій, ОСОБА_1 , обґрунтовано підозрюється у перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 (в редакції Закону від 15.04.2008), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 Кримінального кодексу України (ст. 365 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 1508-VI від 11.06.2009, № 2808-VI від 21.12.2010; в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011).

18.02.2014 ОСОБА_1 та іншими вказаними вище особами було вчинено терористичний акт, тобто застосування зброї, що створювало небезпеку для життя та здоров`я людини та настання тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, який здійснено безпосередньо на місці перебування учасників мітингів, зборів та демонстрацій, під час незаконного силового відтиснення працівниками підрозділів БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській та Львівській областях, які перебували на вулиці Інститутській, вулиці Садовій, вулиці Шовковичній та Кріпосному провулку в м. Києві, у результаті чого внаслідок протиправного та прихованого застосування боєприпасів (набоїв) для помпових рушниць заподіяно смерті 3 особам та інших тяжких наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості 36 особам.

У зв`язку із вчиненням зазначених дій, ОСОБА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні на виконання явно злочинного наказу терористичного акту, тобто застосуванні зброї та скоєнні інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень, вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами, за попередньою змовою групою осіб, які призвели до інших тяжких наслідків та загибелі людей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 (ст.28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 Кримінального кодексу України (ст. 258 у редакції Закону № 170 від 21.09.2006).

Разом з тим, довести свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних вбивств учасників акції протесту, до кінця ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншим не встановленим в ході досудового слідства працівникам правоохоронних органів, у тому числі БМОП «Беркут» в Харківській області, які безпосередньо здійснювали постріли з помпових рушниць «Форт-500», «Форт-500А» та «Форт-500М1», зарядженими патронами зі свинцевою картеччю 12 калібру в напрямку учасників акцій протесту, не вдалося, оскільки особам, які отримали вогнепальні поранення, було вчасно надано необхідну та кваліфіковану медичну допомогу.

Тобто, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі БМОП «Беркут» в Харківській області, які безпосередньо здійснювали постріли з помпових рушниць «Форт-500», «Форт-500А» та «Форт-500М1», зарядженими патронами зі свинцевою картеччю 12 калібру в напрямку учасників акцій протесту, виконали усі дії, які вони вважали необхідними для вчинення умисних вбивств учасників акції протесту, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

У зв`язку із вчиненням зазначених дій, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині, двох і більше осіб способом, небезпечним для життя багатьох осіб, на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (ст. 115 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008 та № 1707-VI від 05.11.2009).

При цьому, ОСОБА_1 достовірно розумів, що здійснення таких пострілів неминуче призведе до тяжких наслідків у вигляді настання смерті чи отримання тяжких тілесних ушкоджень. В результаті протиправних дій ОСОБА_1 в групі з зазначеними особами 2 особи отримали тяжкі тілесні ушкодження.

У зв`язку із вчиненням зазначених дій ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, і такого, що спричинило втрату будь-якого органу, його функцій, інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, з метою залякування потерпілого та інших осіб, на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (ст. 121 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1707-VI від 05.11.2009).

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджуються наявними в матеріалах досудового розслідування доказами

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_1 у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків.

30.08.2022 відносно ОСОБА_1 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України.

30.08.2022 ОСОБА_1 на виклик по повісткам, які були направлені за місцем його реєстрації та іншим відомими слідству адресам, опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та розміщені в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», до слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив.

30.08.2022 у зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_1 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 30.08.2022 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозрюваний ОСОБА_1 до органу досудового розслідування не з`явився, про поважні причини неявки слідчого не поінформував.

Повідомлення про підозру ОСОБА_1 02.09.2022 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та розміщене в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр».

05.09.2022 матеріали відносно ОСОБА_1 виділені в окреме провадження з матеріалів кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013.

На даний час місце перебування ОСОБА_1 не встановлено.

Відповідно до інформації Служби безпеки України, ОСОБА_1 01.09.2015 у п/п «Плетенівка» (Харківська область) здійснив перетин державного кордону України у напрямку російської федерації і до цього часу не територію України не повертався.

Вказане свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_1 умисно переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, у тому числі особливо тяжкі, за якими законом передбачено покарання у виді позбавлення волі нас строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

05.09.2022 у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_1 оголошено у розшук.

13.09.2022 підозрюваного ОСОБА_1 оголошено у міжнародний розшук.

07.09.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_19 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, законодавцем передбачено можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності декількох обставин, які одна від одної не залежать.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_1 виїхав та перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або тимчасово окупованій території України, місце перебування його не встановлено, 13.09.2022 слідчим винесено постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, а саме, те що підозрюванй має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000682 від 05.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностаївка, Автономна Республіка Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17