Справа № 152/1428/21
Провадження №11-кп/801/404/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000172 від 13.11.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
прокурора : ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 року в частині призначеного покарання. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 року виконувати окремим виконанням.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 13 листопада 2021 року приблизно о 07 годині підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, з корисливих спонукань, автомобілем марки «TOYOTA COROLLА», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав на територію домогосподарства ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку і шляхом віджиму віконного скла викруткою проник всередину будинку, звідки умисно, таємно викрав телевізори: марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U, вартістю 8734 грн., марки LG моделі 32LF510U, вартістю 4243 грн., марки LG моделі 32LB563V, вартістю 4092 грн., марки TOSHIBA моделі 26AV703G, вартістю 2087 грн., які завантажив у автомобіль та залишив місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 збитку на загальну суму 19156 грн.

Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 року ОСОБА_6 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді шість місяців позбавлення волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 44 коп.

Речові докази: телевізор марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U, телевізор марки LG моделі 32LF510U, телевізор марки LG моделі 32LB563V, марки TOSHIBA моделі 26AV703G залишено у власності потерпілого ОСОБА_8 ; два сліди пальців рук, вилучені на керамічному посуді, слід пальця руки, вилучений на вікні кухні, два сліди пальця руки, вилучені на дверцях шафи знищено.

Вимоги апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 мотивував тим, що призначене судом першої інстанції за ч.3 ст.185 КК України є занадто суворим та не відповідає його особі. Обвинувачений зазначає, що він щиро покаявся у інкримінованому йому злочині, активно сприяв у розкритті злочину під час досудового розслідування, вину повністю визнав, відшкодував шкоду потерпілому, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому просить на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
За змістом ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , викладаючи свої доводи, посилається на те, що він щиро покаявся у інкримінованому йому злочині, активно сприяв у розкритті злочину під час досудового розслідування, вину повністю визнав, відшкодував шкоду потерпілому, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому просить на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Враховуючи викладене, перевіривши всі обставини, які мають значення при призначенні покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації визначив покарання ОСОБА_6 , яке є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, належним чином умотивував своє рішення.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , від відбування покарання за ч.3 ст.185 КК України на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції враховано те, що останній, будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив новий корислий злочин проти власності; крім того, врахована особа обвинуваченого ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , яку винаймають разом із дружиною, виховує сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює неофіційно, обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України враховані всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення.
Вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо окремого виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 року є безпідставними. Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України 13.11.2021 року, тобто після ухвалення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, суд першої інстанції вірно визначив покарання на підставі ст.71 КК України у виді позбавлення волі.
Призначене судом першої інстанції покарання є необхідним для досягнення мети покарання визначеної ст.50 КК України.
При цьому суд апеляційної інстанції керується правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
У справі «Бакланов проти Росії (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції законним, обгрунтованим та вмотивованим, прийнятим з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.
Підстави, передбачені ст. 409 КПК України для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .
Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

На підставі ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4