Справа № 639/1014/22
Проведження № 1-кп/639/252/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000977 від 30.11.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова з 22.02.2022 р. перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

На стадії досудового розслідування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 28.02.2022 р.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації питання продовження судом строку дії запобіжного заходу до його закінчення було унеможливлено. На даний час відносно ОСОБА_5 будь-який запобіжний захід не обраний.

Вислухавши думку прокурора, захисника та, які вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, який проводити у відкритому судовому засіданні за їх участі, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, суд приходить до такого.

Підстав для прийняття рішення відповідно до п. п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України не вбачається.

Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Харкова, підстав для його закриття, повернення або зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Отже, на підставі вказаного обвинувального акту можливе призначення судового розгляду.

Клопотання про розгляд справи колегією суддів обвинуваченим не заявлено.

Також у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилалася на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, при цьому існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики можливого переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти заявленого прокурором клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні або перешкоджати йому іншим чином. Просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно пункту 1 "с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він не судимий, має місце постійного проживання, є удівцем.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, у разі визнання його винуватим за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до частини 4 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено в належному обсязі обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті обвинувачений за час, що минув з моменту закінчення відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, будь-яких кримінально караних дій не вчиняв, від суду не ухилявся, прибув до судового засідання за викликом, відомостей про незаконний вплив на свідків також суду не надано. Відтак суд вважає необхідним застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181 - 184, 186, 193, 194, 196, 197, 314-316, 372, 375 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 30.11.2021 року за №0000977, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 22 серпня 2022 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні суду за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 45, зал судового засідання № 1.

Проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

У задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про обрання до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 10 жовтня 2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

Не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 19-00 год. по 07-00 год. наступного дня;

прибувати до Жовтневого районного суду м. Харкова за першим викликом;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи.

Копію ухвали для контролю за її виконанням направити до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1