№ провадження 1-в/606/20/22
Справа № 606/648/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Тернопільського районного сектору №5 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля клопотання Тернопільського районного сектору №5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, засудженого 30.04.2020 Костопільським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 408 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Тернопільського районного сектору №5 звернулась до суду із клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання. Клопотання мотивоване тим, що 08.07.2020 засудженого ОСОБА_5 поставлено на облік. 16.07.2020 ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки у разі ухилення від відбування покарання, винесено постанову про встановлення днів явок на реєстрацію.

18.08.2020 ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію. Засудженому за місцем проживання був направлений виклик для встановлення причини неявки на реєстрацію. 01.09.2020 засуджений у своєму поясненні зазначив, що забув. В зв`язку з тим, що відсутня поважна причина неявки на реєстрацію, засудженому було винесено попередження за порушення обов`язку покладеного на нього судом, а саме п.1 ч. 1 ст. 76 КК України. ОСОБА_5 ще раз було роз`яснено, що у разі подальшого не виконання обов`язків покладених на нього судом або систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного судом покарання.

07.12.2021 ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію. Засуджений у телефонному режимі надав пояснення у якому зазначив, що захворів і після одужання одразу ж з`явиться. В подальшому медичної довідки не надав.

У період з 05.01.2022 по 04.04.2022 засуджений не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та місце його перебування було невідомим.

У зв`язку з цим 21.03.2022 Тернопільським районним сектором №5 розпочато проведення першочергових розшукових заходів з метою встановлення місця перебування засудженого.

05.04.2022 ОСОБА_5 ще раз було роз`яснено та наголошено, що у разі подальшого не виконання обов`язків, покладених на нього судом або систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації направить до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином, незважаючи на проведені бесіди профілактичного характеру засуджений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, чотири рази не з`явився на реєстрацію до Тернопільського районного сектору №5.

У судовому засіданні представник Тернопільського районного сектору №5 клопотання підтримала та просила суд його задовольнити виходячи із підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд не скасовувати відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, не позбавляти його волі та зобов`язується в подальшому виконувати покладені на нього обов`язки. Зазначив, що не з`являвся на реєстрацію оскільки хворів, але в медичні заклади не звертався, лікувався самостійно вдома, тому не міг надати підтверджуючих медичних документів.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали особової справи № 16/2020 р., враховуючи думку прокурора та представника органу пробації, засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено 30.04.2020 вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч. 3 ст. 408 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, серед яких періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

08.07.2020 ОСОБА_5 був поставлений на облік в Тернопільський районний сектор №5 та 16.07.2020 ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлено дні явки на реєстрацію.

У відповідності до листа реєстрації засуджений ОСОБА_5 18.08.2020, 07.12.2021, 01.02.2022 та 01.03.2022 не з`явився на реєстрацію до органу пробації.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як зазначалось вище, засуджений ОСОБА_5 дійсно чотири рази не з`являвся на реєстрацію до Тернопільського районного сектору №5. Проте, як вбачається з листка реєстрації, такі неявки не носять систематичний характер, тобто вони здебільшого не були почерговими, а мали місце у різний час. У подальшому ОСОБА_5 добровільно з`являвся до уповноваженого органу пробації та надавав пояснення з приводу пропуску ним реєстрації.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Сам факт невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 вироком суду, а саме його неявка на реєстрацію для відповідної відмітки, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання, оскільки не носить систематичний характер.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_5 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді клопотання обставин, характеристики особи засудженого та його ставлення до виконання обов`язків, суд вважає, що викладені в клопотанні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останнього від відбування покарання є передчасним, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 164-166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання в.о. начальника Тернопільського районного сектору №5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1