Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5007/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що постановою прокурора групи прокурорів - керівником Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 13.04.2022 на підставі матеріалів кримінального провадження №0000080 від 05.04.2022 накладено арешт на грошові кошти, які належать ТОВ «ТТВК» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, оф. 128) у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «РАЙФФАЗЕН БАНК» у м. Києві, а саме, які знаходяться на наступних рахунках:

-НОМЕР_1 (українська гривня);

-НОМЕР_2 (долар США);

-НОМЕР_3 (українська гривня);

-НОМЕР_4 (евро);

-НОМЕР_5 (українська гривня);

-НОМЕР_6 (російський рубль);

-НОМЕР_7 (українська гривня).

Вважає, що є підстави для скасування арешту в частині сплати соціальних виплат, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, з грошових коштів ТОВ «ТТВК», не зважаючи на те, що кінцевими бенефіціарними власниками юридичної особи є резиденти Російської Федерації.

Крім того, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, прокурор не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для працівників ТОВ «ТТВК».

Просить скасувати арешт на грошові кошти, які належать ТОВ «ТТВК» (ЄДРГЮУ 36285831, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, оф. 128), що знаходяться на банківських рахунках;

-НОМЕР_1 (українська гривня);

-НОМЕР_2 (долар США);

-НОМЕР_3 (українська гривня);

-НОМЕР_4 (евро);

-НОМЕР_5 (українська гривня);

-НОМЕР_6 (російський рубль);

-НОМЕР_7 (українська гривня), які відкриті в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «РАЙФФАЗЕН БАНК» (код банку 300335, юридична адреса: 01011, Україна, м. Київ, вул. Лескова, 9), в частині сплати соціальних виплат, виплати заробітної плати, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В судовому засіданні представник ТОВ «ТТВК» клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав постанову законною та обґрунтованою, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора групи прокурорів - керівником Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 13.04.2022 на підставі матеріалів кримінального провадження №0000080 від 05.04.2022 накладено арешт на грошові кошти, які належать ТОВ «ТТВК» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, оф. 128) у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «РАЙФФАЗЕН БАНК» у м. Києві, а саме, які знаходяться на наступних рахунках:

-НОМЕР_1 (українська гривня);

-НОМЕР_2 (долар США);

-НОМЕР_3 (українська гривня);

-НОМЕР_4 (евро);

-НОМЕР_5 (українська гривня);

-НОМЕР_6 (російський рубль);

-НОМЕР_7 (українська гривня).

Як встановлено з матеріалів клопотання, арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52).

З викладеного вище слідчий суддя робить висновок, що заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними до мети їх застосування.

Доводи заявника в частині необґрунтованого та незаконного накладення арешту не знайшли свого об`єктивного підтвердження в матеріалах справи, а також під час судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення за фактом якого здійснюється досудове розслідування, а також факт не доведення необґрунтованості застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, як і ненадання доказів того, що відпала потреба у вказаному арешті, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 174, 303, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 15.07.2022.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1