Справа № 756/4165/22
Провадження № 1-кс/756/828/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тухля Сколівського району Львівської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000636 від 24.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000636 від 24.04.2022 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 24.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2022, приблизно о 16:40 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , одразу після конфлікту з цивільною дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час ОСОБА_5 поклав до кишені своєї кофти, в яку був одягнений, бойову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 та вийшов до сходинкового майданчику. Спустившись на перший поверх, ОСОБА_5 побачив через відкриті двері у під`їзд поліцейський патрульний автомобіль, припаркований навпроти виходу з будинку, та близько 16:50 год. вийшов на вулицю. В цей час, на вулиці біля 5-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , перебували поліцейські Полку поліції особливого призначення №1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та інші поліцейські, які були одягнені у формений одяг та виконували свої службові обов`язки, оскільки прибули за вказаною адресою за викликом та відпрацьовували повідомлення про постріли. Оскільки ОСОБА_5 підпадав під орієнтування, поліцейські Полку поліції особливого призначення №1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та інші поліцейські прийняли рішення про затримання останнього, одразу після його виходу з під`їзду. Працівники поліції представившись почали затримання ОСОБА_5 . В цей час, коли працівники поліції почали його затримання, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на посягання на життя працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших поліцейських, які знаходились поруч.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на посягання на життя працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших поліцейських, які знаходились поруч, знаходячись в той же час та в тому ж місці, ОСОБА_5 , тримаючи обидві руки в кармані своєї кофти, висмикнув запобіжне кільце з запалу УЗРГМ-2, який був вкручений в корпус гранати Ф-1 та почав говорити, щоб його не чіпали, бо він відпустить гранату. При цьому ОСОБА_5 розумів, що після цього вона вибухне та оточуючі його працівники поліції зазнають смертельних тілесних ушкоджень.

В подальшому, в ході затримання ОСОБА_5 працівникам поліції, які тримали його руки, щоб останній не зміг викинути гранату, вдалося вставити запобіжне кільце до запалу УЗРГМ-2 та забрати гранату з рук ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у посяганні на життя працівників правоохоронного органу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , у невстановлений час, день та місці, приблизно 20-21.04.2022 року, придбав бойову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 та в подальшому зберігав їх при собі.

Так, 24.04.2022, приблизно о 16:50 год., ОСОБА_5 намагався привести бойову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 в дію знаходячись за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 16-Д, поряд 5-го під`їзду та в цей час був затриманий працівниками поліції. В подальшому працівниками поліції виявлено та вилучено бойову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ-2, яка належить до вибухових пристроїв.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , у невстановлений час, день та місці, придбав 78 патронів калібру 9х18 мм (ПМ) зі сталевим осердям, які належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, та в подальшому зберігав їх в салоні автомобілю марки «Jeep Grand Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, 24.04.2022, за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 16-Д, працівниками поліції в ході огляду вказаного автомобіля виявлено та вилучено серед іншого вказані 78 патронів калібру 9х18 мм (ПМ) зі сталевим осердям, які ОСОБА_5 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , у невстановлений час, день та місці, придбав самозарядний карабін моделі «АКМС-МФ» серія НОМЕР_2 калібру 7,62х39 мм, який належить до вогнепальної зброї із внесенням змін в конструкцію саморобним способом, а саме видалення частини блокатора прапорця, та в подальшому зберігав його за адресою свого проживання а саме: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 24.04.2022, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено вищевказаний карабін зі змінами в конструкції саморобним способом, який належить до вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до спливу строку дії попередньої ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2022, оскільки з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дій.

При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, при цьому, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати, та для виконання належних завдань кримінального провадження необхідно вчинити ще певні слідчі дії, які зазначені слідчим в клопотанні, крім того, надав для долучення до матеріалів справи розписку про отримання копії клопотання з додатками про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 адвокатом підозрюваного ОСОБА_4 , долучені судом до матеріалів.

Захисник у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою або застосувати більш м`який запобіжний захід, аргументуючи свою позицію тим, що необхідність вчинення слідчих дій, які зазначені в клопотанні, відноситься до вирішення питання про продовження строку досудового розслідування, крім того, зазначила, що сторона обвинувачення посилається на ті ж ризики, на яких ґрунтувалось клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , а нові ризики відсутні. Водночас, захисник обґрунтувала свою позицію тим, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, крім того, зазначила, що обставини викладені в клопотанні не відповідають дійсності. Долучені до клопотання матеріали просила суд не брати до уваги, оскільки частина з них отримані з порушенням КПК України.

Підозрюваний, зазначив, що він не винуватий у вчиненні кримінальних правопорушень та діяв виключно з підстав самооборони, просив суд звільнити його з-під варти.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

24.04.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.04.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263, КК України.

27.04.2022 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 22.06.2022 року включно.

14.06.2021 року постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26.07.2022 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 3, 4 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування, слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема: протокол огляду місця події за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 16-Д; протокол огляду місця події за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 16-Д (огляд транспортного засобу Jeep Grand Cherokee д.н.з. НОМЕР_3 ); протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.04.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.04.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 24.04.2022; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 26.04.2022; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 24.04.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24.04.2022; протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.04.2022; протокол обшуку затриманої особи від 24.04.2022; протокол допиту підозрюваного від 25.04.2022; висновок експертів від 26.04.2022; висновок експерта від 11.05.2022; висновок експерта від 13.05.2022; висновок експертів від 16.05.2022; та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя враховує, що наявність обґрунтованої підозри було встановлено слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слід зазначити, що надані у судовому засіданні стороною захисту зауваження не спростовують доводи прокурора про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, зокрема необхідно: отримати висновки балістичних експертиз; отримати висновок судово-психіатричної експертизи; виконати вимоги ст. 290 КПК України; прийняти остаточне процесуальне рішення по справі, передбачене ст. 283 КПК України.

Як зазначає орган досудового розслідування, без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій завершити досудове розслідування та прийняти законне рішення неможливо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчим суддею враховуються дані, що характеризують особу підозрюваного, те, що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, стан його здоров`я, вік, однак, наведене, на думку слідчого судді, не може свідчити на користь зменшення заявлених ризиків.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ризики не зменшились, продовжують існувати, та прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 або його зміни на більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність, позитивної характеристики, соціальні зв`язки, не є тим стримуючим фактором на даному етапі, який забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. До того ж, докази перебування саме на утриманні підозрюваного малолітньої дитини, надано не було .

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного не допускає його тримання під вартою слідчому судді стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

За таких обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованих діянь, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, пов`язаного із посяганням на життя працівників правоохоронних органів.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000636 від 24.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000636 від 24.04.2022, а саме до 26.07.2022 включно, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20.06.2022 о 17 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1