ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1140/22 Справа № 214/2704/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прпрокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком до 15 вересня 2022 року.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Слідчий суддя вказав, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з РФ та Республікою Білорусь, може повернутися до підрозділів збройних сил країни-агресора та продовжити скоювати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може скоїти інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя врахував, що підозрюваний одружений, має трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, є депутатом Херсонської міської ради 8-го скликання, членом політичної партії «Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити!» та фізичною особою-підприємцем, тобто має офіційні джерела доходів, проте вказані обставини не завадили йому скоїти злочин.

Слідчий суддя зробив висновок, що інший запобіжний захід не може запобігти визначеним ризикам, а також слідчий суддя врахував положення п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, відповідно до якого під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 будь-який інший запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що слідчий звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою аж за 12 днів.

Вказав, що ДБР має надати відповідь на питання стосовно того, що справу було розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 із порушенням порядку автоматичного розподілу справ серед суддів.

Захисник зазначає, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 за 15 хв, при цьому слідчим суддею не було оголошено та не надано можливості прокурору оголосити вказане клопотання, не було з`ясовано обставин, пов`язаних з врученням клопотання усім учасникам справи, в тому числі і підозрюваному, який перебуває під вартою, не надано можливості висловити свої заперечення, а також слідчий суддя вчинив протиправні дії, спрямовані на унеможливлення розгляду клопотанні сторони захисту, поданого в порядку ст. 201 КПК України, про зміну запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів зробила такі висновки.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 від 26.05.2022 за підозрою ОСОБА_7 у державній зраді в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Захисник ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі наголошує на порушенні слідчим суддею встановленого законом порядку розгляду клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що такі доводи апеляційної скарги захисника є слушними.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, захисником ОСОБА_8 були подані клопотання про відвід слідчого судді від 14.07.2022 та 18.07.2022.

Під час перегляду запису судового засідання від 18.07.2022 року, колегією суддів було встановлено, що вказані заяви про відвід слідчого судді не були розглянуті у встановленому КПК України порядку, замість цього слідчий суддя залишив їх без розгляду, пославшись на розгляд таких клопотань в інших провадженнях, які були залишені без задоволення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_7 заявив, що хотів також заявити відвід слідчому та прокурору, проте слідчий суддя не надав йому такої можливості, а в суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що у нього є підстави для відводу прокурора, але в суді апеляційної інстанції він не буде заявляти відвід прокурору.

Інших клопотань у ОСОБА_7 , які б могли бути розглянуті судом апеляційної інстанції, ним в судовому засіданні не заявлялись.

Колегія суддів вважає, що порушення порядку розгляду заяв сторони захисту про відвід слідчого судді, а також ненадання можливості стороні захисту заявити клопотання про відвід слідчому та прокурору в порядку ст. 80 КПК України, є істотними порушеннями, що, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча і мали місце процесуальні порушення слідчим суддею в суді першої інстанції, але підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження стосовно ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає з таких підстав.
ОСОБА_7 підозрюється у державній зраді в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що за рішенням Херсонської міської територіальної виборчої комісії 27 листопада 2020 року ОСОБА_7 визнано депутатом Херсонської міської ради VIII скликання від Політичної партії «Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити», який набув депутатських повноважень.
Рішенням ІІ сесії Херсонської міської ради VIII скликання від 11.12.2020 ОСОБА_7 зареєстрований у депутатській фракції Херсонської міської ради Політичної партії «Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити». Згідно з ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV (далі - Закону), депутат місцевої ради здійснюючи депутатські повноваження повинен: керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано. Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 8 Закону передбачено, що депутат повинен не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях, а депутат повинен керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності.
Як депутат Херсонської міської ради ОСОБА_7 має повноваження і обов`язки, та несе відповідальність за дотримання вказаних нормативних актів, зміст яких йому достовірно відомий.
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_10 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.
Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является primafacie свидетельством акта агрессии».
Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии: а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее; b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства; с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства; d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства; e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения; f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства; g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».
З урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агресії РФ при наступних обставинах. 24.02.2022 близько 05:15 збройними силами Російської Федерації нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора.
У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 днів. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента №259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Таким чином, з 24.02.2022 і до цього день дії РФ проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії РФ проти України.
Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянин України ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, а саме, переслідуючи мету забезпечення безпеки власного бізнесу і збереження належного йому майна, а також для отримання надмірних прибутків при співпраці з представниками РФ, умисно вирішив перейти на бік ворога у період збройного конфлікту на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України тобто передбачав і усвідомлював характер своїх суспільно небезпечних дій та бажав настання суспільно небезпечних наслідків.
ОСОБА_7 , у період з 12.03.2022 по 14.04.2022, під час дії на всій території України воєнного стану під час збройного конфлікту, не маючи намірів дотримуватись вимог присяги депутата місцевої ради, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, погодився діяти під керівництвом та за вказівками співробітників спецслужб та командного складу Збройних сил РФ. 12.03.2022 ОСОБА_7 , перебуваючи у місті Херсон Херсонської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 12.03.2022 вступив у контакт з громадянином Російської Федерації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має військове звання полковник та є військовослужбовцем Росгвардії із псевдонімом « ОСОБА_12 ».
Представнику РФ «Альфа» ОСОБА_11 для забезпечення зв`язку ОСОБА_7 надав свої номера мобільного телефону: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , по яким відбувалось їх спілкування з питань заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, що у період дії воєнного стану в Україні є фактичним з власної ініціативи переходом на бік ворога - збройних сил країни-агресора РФ.
Упевнившись в успішності вербування ОСОБА_7 , оскільки останнім схвалено можливість надання РФ та її представнику співробітнику Росгвардії із псевдонімом « ОСОБА_12 » допомоги у збройному конфлікті проти України, останній після вербування ОСОБА_7 , та з метою забезпечення конспірації та унеможливлення розкриття протиправної діяльності ОСОБА_7 правоохоронними органами України, представник РФ «Альфа» обумовив із ОСОБА_7 канал обміну інформацією через Інтернет-мессенджер «Telegram», та надав для зв`язку свій номер мобільного телефону ( НОМЕР_3 ).
Будучи завербованим представником РФ для надання допомоги у збройному конфлікті проти України, ОСОБА_7 , діючи умисно на шкоду обороноздатності та державній безпеці України, з 12.03.2022 на виконання поставлених представником РФ «Альфа» злочинних завдань, а також з власної ініціативи, будучи депутатом Херсонської міської ради 8-го скликання відполітичної партії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » маючи доступ до документації Херсонської міської ради, особисто та за допомогою наявних зв`язків серед інших громадян України проводив збір, аналіз та здійснив передачу військовослужбовцям, представникам спецслужб та командному складу збройних сил РФ відомостей щодо місцезнаходження та установчі дані проукраїнських політичних діячів, держслужбовців, активістів, представників правоохоронних органів та учасників бойових дій на сході України (АТО/ООС/ЗС/НГУ/СБУ/НП/ТРО тощо), які мешкають на території Херсонської області, з метою їх фізичного знищення та залякування.
В цей же час, ОСОБА_7 будучи депутатом Херсонської міської ради 8-го скликання з 12.03.2022 до 14.04.2022 активно обговорював та розповсюджував заклики до посадовців Херсонського регіону та місцевих мешканців Херсонської області щодо співпраці з представниками країни-агресора, переходу на їх сторону, сприяння у підривній діяльності та підтримки у встановленні на окупованій військами РФ території області незаконних органів влади, підконтрольних співробітників спецслужб та командного складу Збройних сил РФ, а також приймав участь у створенні позитивного іміджу РФ через російські засоби масової інформації щодо створення уяви про вирішення гуманітарної кризи в Херсоні країною-агресором РФ.
Крім того, ОСОБА_7 15 березня 2022 року о 22:55, з власної ініціативи на транспортному засобі «Ауді», білого кольору, державний номер НОМЕР_4 , здійснив евакуацію пораненого військовослужбовця повітряно-космічних сил РФ (льотчика) з метою його переховування перемістив з місця взяття його в полон місцевими жителями в мікрорайоні Острів міста Херсона, до свого фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, ОСОБА_7 , вранці 16 березня 2022 року, з метою організації подальшої участі військовослужбовця РФ у збройній агресії проти України, передав останнього представнику РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 .
Також ОСОБА_7 , на виконання завдань і доручень представників Росгвардії та інших силових та спеціальних служб РФ надавав допомогу військовослужбовцям РФ у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом розміщення їх особового складу для організації відпочинку, в тому числі у приміщеннях розважальних закладів у місті Херсоні: «Шаде» ( АДРЕСА_3 ), «Аміго» (м. Херсон, перехрестя АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ) та організації допомоги у ремонті військової техніки РФ.
Також, ОСОБА_7 здійснював організацію постачання продуктів харчування, засобів зв`язку (сім-карти мобільних операторів України) та медикаментів для потреб військовослужбовців РФ для продовження та ефективного здійснення підривної діяльності проти України, а також через підконтрольних осіб організував роздачу в місті Херсоні гуманітарної допомоги РФ, з метою дискредитації діючої влади та організації постановочних відеороліків переходу мешканців м. Херсон під контроль РФ.
Як вбачається з матеріалів провадження, підозра, яка була пред`явлена ОСОБА_7 20.04.2022, обгрунтована сукупністю зібраних досудовим слідством доказів, а саме:
- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2022 та рапортом від 24.03.2022, згідно з якими оперативним підрозділом під час здійснення оперативно-розшукової діяльності встановлені обставини переходу ОСОБА_7 на бік збройних сил Російської Федерації та надання останнім допомоги їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України;
- відповіддю на доручення слідчого від 27.03.2022, яким підтверджується протиправна діяльність ОСОБА_7 щодо переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та надання допомоги збройним силам Російської Федерації та їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України;
- відповіддю на доручення слідчого від 18.04.2022 № 1054, яким підтверджується протиправна діяльність ОСОБА_7 щодо переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та надання допомоги збройним силам Російської Федерації та їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України;
- протоколом огляду відкритого ресурсу мережі Інтернет, а саме публікації на сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 (Федеральное агенство новостей) від 16.04.2022, згідно з яким підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_7 , а також співпраця останнього з представниками Російської Федерації;
- протоколом огляду від 18.04.2022 року оптичного носія інформації за № 1053, на якому міститься відеозапис за участю осіб, які надають відомості щодо протиправної діяльності ОСОБА_7 ;
- протоколом негласного зняття інформації з електронної інформаційної системи від 15.04.2022 № 935, згідно з яким підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_7 , у тому числі підтримання ним зв`язку з представником Росгвардії РФ ОСОБА_11 , а також виконання ОСОБА_7 вказівок громадянина РФ щодо здійснення евакуації пораненого військовослужбовця РФ (льотчика); відповіддю № 1/12-431 від 12.05.22 на доручення слідчого, згідно якою встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивний « ОСОБА_12 » здійснює кураторство військових Федеральної служби військ національної гвардії дій рф на території АДРЕСА_3 , користується абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 ;
- речовими доказами: мобільним телефоном Redmi, модель: M1908C3IG на зворотній стороні, якого міститься наклейка з наступним змістом: ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , S/N: НОМЕР_7 , з мікро сім-картою, червоного кольору на якій міститься текст білого кольору «МТС», з мікро сім-картою білого кольору з наступним маркуванням: « НОМЕР_8 », а також з картою пам`яті «Samsung».
Колегія суддів враховує також той факт, що під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_7 пояснив, що передав ОСОБА_11 військовослужбовця РФ тому, що побоювався за членів дружини з боку російських військових, зазначав, що вказаний військовослужбовець ночував в нього вдома, та надавав пояснення про те, що після того, як вказаного військовослужбовця РФ знайшли на острові, він перевозив останнього в своєму автомобілі, щоб віддати ОСОБА_11 .
Колегія суддів зазначає, що зазначене в своїй сукупності свідчить про вірогідну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого правопорушення.
Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.
Оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, надається судом відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для обрання та застосування певного запобіжного заходу.
Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на позицію, викладену в рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88, відповідно до якої, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Колегія суддів вважає, що докази, долучені до клопотання слідчого переконливо свідчать про обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, а також щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України було підставою для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також є підставою для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вказані ризики продовжують існувати.
Колегія суддів зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, є особливо тяжким злочином, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він підозрюється.
Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, і без перешкод залишити будь-яке місце проживання, особливо в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України та ведення бойових дій, чим може перешкоджати кримінальному провадженню, тому колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, і продовжують існувати.
Колегія суддів також вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України та ведення бойових дій, підозрюваний може повернутися до співпраці з підрозділами збройних сил країни-агресора та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Щодо строку тримання під вартою ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно протоколу затримання підозрюваного, ОСОБА_7 був затриманий о 20 год 40 хв 20 квітня 2022 року, про що у протоколі є відповідно підпис ОСОБА_7 .
Зауваження і доповнення до протоколу, заяви та клопотання від ОСОБА_7 не надходили.
Стосовно заяви захисника ОСОБА_8 щодо порушення конституційних прав, свобод та процесуальних прав ОСОБА_7 під час незаконного затримання, слідчим суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_13 17.06.2022 року було винесено ухвалу в порядку ст. 206 КПК України про доручення Головному слідчому управлінню ДБР України провести перевірку щодо застосування співробітниками Управління СБУ в Херсонській області та прокурорами Херсонської обласної прокуратури стосовно підозрюваного ОСОБА_7 незаконного затримання та незаконних методів ведення досудового розслідування.
Колегія суддів враховує особу підозрюваного, який одружений, має трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, є депутатом Херсонської міської ради 8-го скликання, членом політичної партії «Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити!» та фізичною особою-підприємцем, тобто має офіційні джерела доходів,проте вказані обставини не зменшують ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони існували і на момент скоєння інкримінованого підозрюваному злочину, проте не стали стримуючим фактором в його поведінці.
Крім того, колегія суддів також враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1,258-258-5,260,261,437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до 15 вересня 2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4