Справа № 343/607/22
Провадження № 11-кп/4808/357/22
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у кримінальному провадженні № 0000016 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду від 1.06.2022 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 07.05.2020 Стрийським райсудом Львівської області за ст.185 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 2 роки; 02.09.2021 умовно-достроково звільнений від невідбутої частини покарання 3 місяці 7 днів
засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання йому обчислюється з 11 квітня 2022 року.
Злочини вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість за ст. ст. 185, 186 ККУ приблизно в 3 год. ночі 20.01.2022 проник в приміщення новобудови на АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_8 , звідки викрав майно на загальну суму 23603 гривні.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним внаслідок суворості призначеного покарання. Вважає, що до нього слід застосувати ст.69 ККУ, так як суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він: явився явкою з повинною; сприяв слідству; щиро розкаявся; повернено потерпілому всі викрадені речі та відшкодовано збитки, претензій потерпілий немає та просив суд суворо його не карати; складне сімейне становище, а саме те, що він проживає з матір`ю пенсійного віку 1951 року народження, на утриманні малолітня дитина та є єдиним годувальником в сім`ї; має проблеми з здоров`ям, а саме хворіє на ОСОБА_9 , залікований туберкульоз набутий в місцях позбавлення волі. Просить взяти до уваги вищевказані пом`якшуючі обставини, його визнання вини та щире каяття та застосувати ст.69 ККУ і зменшити йому покарання до 2 років позбавлення волі.

Апеляційний розгляд провадження проведено без участі апелянта та його захисника через їх неявку й відсутність клопотань про їх участь, яка не є обовязковою.

В апеляційній інстанції прокурор вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню та просить вирок суду залишити без змін.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Доведеність вини, кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 ККУ в апеляційній скарзі не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Вирок суду відповідно до ст. 370 КПК України та ст.ст. 50, 65 ККУ має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, а призначене особі покарання законним й справедливим. Оскаржений вирок відповідає вказаним вимогам закону, підстав для його скасування чи зміни невстановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.ст. 50, 65 ККУ належно врахував ступінь тяжкості вчиненого, його наслідки, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Всі апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного покарання, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та можливість призначення покарання із застосуванням ст. 69 ККУ, колегія суддів визнає необґрунтованими.

На переконання апеляційного суду вказане покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним та іншими особами подібних злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, на які посилається апелянт, суд належно врахував при визначенні йому покарання, а саме те, що він у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом є рецидив злочину.

Наведені апеляційні доводи обвинуваченого та його посилання на пом`якшуючі обставини для застосування ст. 69 ККУ не є переконливими і не дають підстав для застосування вказаної норми, оскільки вони істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призвело до вчинення злочину повторно в період не погашеної в установленому Законом порядку судимості за ст.ст. 185, 186 КК України.

Посилання апелянта на те, що він має на утриманні малолітню дитину та має проблеми зі здоров`ям також істотно не пом`якшує його покарання за вчинений тяжкий злочин і не дає підстави для застосування ст. 69 ККУ.

Таким чином, колегія суддів не вбачає законних й обґрунтованих підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому, тому апеляційну скаргу захисника залишає без задоволення, вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Долинського районного суду від 1.06.2022 року щодо нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4