Провадження № 1-кс/686/7466/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001864,

встановив:

17.08.2022 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на: мобільний телефон марки «Nokia» синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , гаманець коричневого кольору у якому знаходяться грошові кошти в сумі 110 гривень наступними купюрами: 100 гривень ЕЮ0927350; 5 гривень ЮЖ 3748894; 5 гривень ЮД 5486679, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , банківські картки «Приватбанк» НОМЕР_3 ; «Ощадбанк» НОМЕР_4 ; «Приватбанк» НОМЕР_5 ; проїзний талон, коробку від цукерок марки «Рошен» у якій знаходиться предмет схожий на ніж загальною довжиною 28 см, довжиною леза 12,2 см, лезо червоного кольору, руків`я червоно-білого кольору та футболку синього кольору і блайзер синього кольору, із забороною права користування, розпорядження та відчуження.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку з наступним.

15.08.2022 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001864, попередня правова кваліфікація ч. 4 ст. 187 КК України.

З матеріалів клопотання убачається, що «15.08.2022, біля 19 години 20 хвилин, невстановлена особа перебуваючи по вулиці Грушевського неподалік будинку № 50 в місті Хмельницькому, погрожуючи предметом ззовні схожим на ніж здійснила напад та заволоділа грошовими коштами громадянки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 100 грн., чим заподіяла останній матеріальної шкоди на вказану суму.

В ході досудового розслідування було встановлено що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_3 , якого 15.08.2022 в порядку ст. 208 КПК України затримано та під час особистого обшуку в останнього було виявлено та вилучено:

у лівій кишені мобільний телефон марки «Nokia» синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено у сейф пакет № 7377149;

у правій кишені виявлено гаманець коричневого кольору, у якому знаходяться грошові кошти в сумі 110 гривень наступними купюрами: одна купюра номіналом 100 гривень ЕЮ0927350; дві купюри номіналом 5 гривень кожна, а саме: одна - ЮЖ 3748894 та друга - ЮД 5486679, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , банківські картки «ГІриватбанк» НОМЕР_3 , «Ощадбанк» НОМЕР_4 та «Приватбанк» НОМЕР_5 ; проїзний талон. Дані речі вилучено та поміщено до сейф пакету №7377150.

Також у вказаної особи виявлено його речі, а саме: блайзер, футболку та рюкзак синього кольору. Окрім того, у нього виявлено сумку помаранчевого кольору, у якій містилася коробка від цукерок марки «Рошен», у якій знаходиться предмет схожий на ніж, загальною довжиною 28 см, довжина леза 12,2 см, лезо червоного кольору, руків`я червоно-білого кольору. Дану коробку з предметом, схожим на ніж вилучено та поміщено до сейф пакету № 7351915. Також в особи вилучено футболку синього кольору та блайзер синього кольору, які поміщено до сейф пакету № 7362082.

15.08.2022 старшим слідчим СВ ХРУП ГУНГІ в Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання мобільного телефону марки «Nokia» синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , гаманця коричневого кольору у якому знаходяться грошові кошти в сумі 110 гривень наступними купюрами: 100 гривень ЕЮ0927350; 5 гривень ЮЖ 3748894; 5 гривень ЮД 5486679, пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , банківських карток «Приватбанк» НОМЕР_3 ; «Ощадбанк» НОМЕР_4 ; «Приватбанк» НОМЕР_5 ; проїзного талону, коробки від цукерок марки «Рошен» у якій знаходився предмет схожий на ніж загальною довжиною 28 см, довжиною леза 12,2 см, лезо червоного кольору, руків`я червоно-білого кольору та футболки синього кольору і блайзера синього кольору, речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження документів або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку клопотання прокурора не містить жодних доводів щодо необхідності накладення арешту на мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , гаманець коричневого кольору у якому знаходяться грошові кошти в сумі 110 гривень наступними купюрами: 100 гривень ЕЮ0927350; 5 гривень ЮЖ 3748894; 5 гривень ЮД 5486679, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , банківські картки «Приватбанк» НОМЕР_3 ; «Ощадбанк» НОМЕР_4 ; «Приватбанк» НОМЕР_5 ; проїзний талон.

У клопотанні не зазначено підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження саме щодо вказаного майна, не вказано доказом яких саме фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є перелічені вище речі у кримінальному провадженні, яке розслідується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Так, відповідно до витягу з ЄРДР №0001864 від 15.08.2022 відомості внесені за ч.4 ст. 187 КК України за підозрою ОСОБА_3 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану.

Окрім того, до матеріалів клопотання не долучено постанови про визнання речей, на які прокурор просить накласти арешт, речовими доказами.

Таким чином прокурором не обґрунтовано необхідності накладення арешту на речі в контексті їх відповідності критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001864 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя