Справа № 308/6873/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту майна.
Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 20.04.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 та ч. 3 ст. 358 КК України.
10.06.2022 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження наступними об`єктами рухомого і нерухомого майна: квартиру, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, загальною площею 220,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 ; транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN- код НОМЕР_4 із забороною розпорядження (відчуження) даного майна, без заборони власників або володільців майна права користування та володіння вказаним нерухомим та рухомим майном до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У клопотанні вказано на те, що згідно ухвали слідчого судді підставою накладення арешту було те, що 03.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено по підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України, а саме організацію незаконного переправляння осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.
Адвокат зазначає, що згідно санкції ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, на майно ОСОБА_5 накладено арешт.
Разом із тим, у клопотанні вказано на те, що частина майна, на яке ухвалою слідчого судді від 10.06.2022 року накладено арешт, не належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .
Так, на підставі Договору дарування від 09.06.2022 року власником квартири, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 на підставі Договору купівлі- продажу від 09.06.2022 року належить ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN-код НОМЕР_4 на підставі Договору купівлі- продажу від 10.06.2022 року належить ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Адвокат зазначає, що в межах вказаного кримінального провадження власник переліченого майна не має процесуального статусу підозрюваного, повідомлення про підозру ОСОБА_4 не здійснювалося. Однак, накладення арешту на майно перешкоджає законному власнику розпоряджатися своєю приватною власністю на свій розсуд.
При цьому у клопотанні вказано на те, що під час розгляду питання про арешт майна власник майна присутній не був, що підтверджується ухвалою суду від 10.06.2022 року.
При обґрунтуванні клопотання адвокат посилається на положення: ч.1 ст. 174, 7,16 КПК України, ст. 41 Конституції України, арешт підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, адвокат просить клопотання задоволити та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2022 року на квартиру, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 ; транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN код НОМЕР_4 .
Від прокурора, на електронну суду 22.09.2022, надійшли заперечення. Так, на переконання прокурора, зазначене клопотання є незаконним, безпідставним та необґрунтованим, та не підлягає задоволенню. При цьому прокурор зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, арешт на квартиру та транспортні засоби, який просить скасувати: заявник, накладено ухвалою слідчого судді від 10.06.2022, в той час як вказане майно підозрюваний ОСОБА_5 передав своїй дочці ОСОБА_6 на підставі відповідних договорів дарування та купівлі-продажу, за день до накладення арешту на» майно - тобто 09.06.2022 (день, коли було відчужено квартиру АДРЕСА_3 , та автомобіль LEXUS NX 200), та безпосередньо в день накладення арешту 10.09.2022 (день, коли було відчужено автомобіль LEXUS IS 250).
У запереченнях вказано на те, що на думку сторони обвинувачення, вказані договори укладені з єдиною метою - уникнути накладення арешту намарно підозрюваного ОСОБА_5 чи подальшого скасування такого арешту, а також уникнути можливої конфіскації вказаного майна у разі засудження ОСОБА_7 судом.
Аналогічної позиції дотримується і Верховий Суд, зазначивши, зокрема у Постанові від 13.04.2022 по справі №757/62043/18-ц наступний правовий висновок: "Суди не звернули увагу, що приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення договору не для регулювання цивільних відносин та не для встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або уникнення арешту та/або можливої конфіскації.
Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом; суди встановили, що оспорювані правочини щодо значного обсягу цінного майна укладені між близькими родичами, є безоплатними, вчинені у короткий проміжок часу та під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженням стосовно ОСОБА З (чоловіка дарувальника спірного майна) та інших повязаних з ним осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, що одним з видів покарання передбачають конфіскацію майна. За таких обставин суди зробили помилковий висновок про відсутність підстав для визнання недійсними договорів дарування, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА J2."
Крім того, як вказано у запереченнях, на думку сторони обвинувачення накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого та рухомого майна абсолютно відповідає як загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки:
існує обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого злочину, що безумовно може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із даним клопотанням, - так і спеціальним правилам застосування такого виду заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно".
Прокурор вказує на те, що приймаючи до уваги викладену позицію Верховного Суду, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_5 відчужив належне йому нерухоме майно (квартиру) та два автомобілі за день, коли ухвалою суду було накладено арешт на вказане майно, при цьому відчужив вказане майно в тому числі безоплатно - зокрема, шляхом дарування належної йому квартири, і таке відчуження здійснено на користь близької родички підозрюваного - його дочки, очевидно, що вказані дії вчинені ОСОБА_5 недобросовісно, шляхом зловживання правом, з метою утруднити органам досудового розслідування та суду їх завдання, покладені на них кримінально-процесуальним законом, а тому, на думку сторони обвинувачення, клопотання в частині скасування арешту, накладеного на майно, яке було відчужено на користь ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.
Також прокурор звертає увагу на те, що право власності як на нерухоме майно, так і на транспортні засоби, виникає з моменту його державної реєстрації, А відтак, в день відчуження і державної реєстрації за ОСОБА_4 автомобіля LEXUS IS 250, тобто НОМЕР_5 , вже був накладений арешт слідчим суддею на вказаний транспортний засіб (відповідна ухвала винесена 10.06.2022), а тому вказаний автомобіль не підлягав відчуженню ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_4 . Отже, клопотання в частині скасування арешту, накладеного на автомобіль LEXUS IS 250, який було відчужено на користь ОСОБА_4 також задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 174 КПК України, прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна від 31.08.2022 за вх. М 43926, з підстав його незаконності, безпідставності та необґрунтованості, та з мотивів, викладених у даних запереченнях.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Власник майна та її представник в судове засідання не з`явилися, разом із тим, від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до клопотання, матеріали клопотання про накладення арешту на майно (справа №308/6873/22 провадження №1 кс/308/2282/22) слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міькрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2022, задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом накладення заборони розпорядження наступними об`єктами рухомого і нерухомого майна: квартиру, загальною площею: 39.4 кв м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, загальною площею 220,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; транспортний засіб автомобіль марки «LEXUS NX 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 ; транспортний засіб - автомобіль марки «LEXUS IS 250», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN-код НОМЕР_4 , із забороною розпорядження (відчуження) даного майна, без заборони власників або володільців майна права користування та володіння вказаними нерухомим та рухомим майном до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
При розгляді клопотання слідчим суддею було встановлено, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській здійснюється досудове розслідування, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч.3 ст.358 КК України відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 № 0000050.
03.06.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного перетинання осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.
При цьому слідчий суддя зазначав, що слідчим в клопотанні наведено достатньо аргументів що свідчать про існування сукупності підстав вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, підлягає можливій конфіскації, як виду покарання.
З матеріалів клопотання про накладення арешту на майно, вбачається, що згідно наданої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме квартира, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та нежитлова будівля, загальною площею 220,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на праві приватної власності станом на 06.06.2022 належали на праві приватної власності саме ОСОБА_5 .
Окрім того, згідно наявних у матеріалах вказаного клопотання реєстраційних карт на ТЗ - транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 та транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN-код НОМЕР_4 на праві приватної власності належали також підозрюваному.

Згідно ухвали слідчого судді від 10.06.2022, арешт на майно було накладено згідно п.3 ч.2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. При цьому за приписами ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно відомостей системи автоматизованого документообігу Д-З Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2022 року по справі №308/6873/22 клопотання захисника підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332, ч. З ст. 358 КК України ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна задовольнено частково. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2022 року на квартиру, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, загальною площею 220,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Зі змісту даної ухвали вбачається, що згідно копії повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, 04.08.2022 ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про зміну раніше повідомленої йому підозри та нову підозру, виклавши повідомлення про підозру у новій редакції, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України. За жодне із вказаних кримінальних правопорушень, що інкримінуються ОСОБА_5 , не передбачено покарання у виді конфіскації майна та з огляду на зміну підозри ОСОБА_5 , в подальшому у застосуванні арешту на вказане майно як запобіжного заходу відпала потреба.

При цьому, власник майна не є особою на яку вказано у ч.5 ст. 170 КПК України.

При зверненні до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на майно, адвокат вказує на те, що частина майна, на яке ухвалою слідчого судді від 10.06.2022 року накладено арешт, не належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .
При цьому зазначає, що на підставі Договору дарування від 09.06.2022 року власником квартири, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 на підставі Договору купівлі- продажу від 09.06.2022 року належить ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN-код НОМЕР_4 на підставі Договору купівлі - продажу від 10.06.2022 року належить ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 , не є власником: квартири, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , транспортного засобу - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 та транспортного засобу - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN-код НОМЕР_4 .
Вказана квартира та автомобілі належать ОСОБА_4 , натоміть відомості про статус вказаної особи у кримінальному провадженні відсутні. Так, слідчий суддя не володіє відомостями щодо того, що їй повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення.
Посилання прокурора на позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 13.04.2022 по справі №757/62043/18-ц, є нерелевантним у контексті цієї справи, оскільки стосується інших фактичних обставин, які є відмінними від цього кримінального провадження обставин. Крім того, стосується вирішення цивільного позову про визнання недійсними цивільно правових угод.
З наданих слідчому судді доказів вбачається що на підставі Договору дарування від 09.06.2022 року власником квартири, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 на підставі Договору купівлі- продажу від 09.06.2022 року належить ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN-код НОМЕР_4 на підставі Договору купівлі - продажу від 10.06.2022 року належить ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Вказані угоди (договори) не визнано недійсним та не оспорювалися в судовому порядку, вказане в клопотанні нерухоме та рухоме майно речовим доказом не визнавалось, ОСОБА_4 не перебуває в статусі підозрюваного, обвинуваченого в межах даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В даному випадку із клопотанням про скасування арешту на майно звернувся адвокат ОСОБА_3 , представник власника майна, яка не була присутня при розгляді клопотання про накладення арешту на майно.
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України, а також статтею 16 КПК України передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою, у статті 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Таким чином, на переконання слідчого судді, заявником доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Адже арешт на майно підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні було накладено саме з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи , а на даний час власником вказаного майне не є підозрюваний ОСОБА_4 , якому за жодне із кримінальних правопорушень, що інкримінуються останньому, не передбачено покарання у виді конфіскації майна, з огляду на зміну підозри ОСОБА_5 ..

Зважаючи на доводи, викладені у заяві, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення поданого клопотання.

Враховуючи те, що накладення арешту на майно перешкоджає законному праву власника користуватися своїм майном, а також те, що, стороною обвинувачення не надано доказів, які б вказували на необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого виду арешту на майно відпала потреба.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 170 174, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2022 року на нерухоме та рухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS NX 200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 ; транспортний засіб - автомобіль марки LEXUS IS 250, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, білого кольору, VIN код НОМЕР_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1