Справа №591/1654/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/252/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

23 травня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву захисника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду у кримінальному провадженні № 591/1654/22 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 16.05.2022, якою до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У провадженні Сумського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 16.05.2022, якою до ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні 23.05.2022 захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 заявив відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який обґрунтував тим, що колегією суддів відмовлено в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження оптичного диску із відеозаписом, а також про виклик та допит вказаних в апеляційній скарзі свідків, тому на думку захисника таке рішення колегії суддів свідчить про їх упередженість та необ`єктивність.

Вислухавши суддю-доповідача щодо обставин заявленого відводу, доводи підозрюваного ОСОБА_10 , який підтримав заявлений його захисником відвід суддям апеляційного суду, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка заперечила проти відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи відводу, колегія суддів вважає, що заявлений захисником відвід суддям апеляційного суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Таким чином, головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути мотивованим.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_11 щодо відмови колегії суддів в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження оптичного диску із відеозаписом та виклик і допит вказаних в апеляційній скарзі свідків як підстави, яка викликає у сторони захисту сумніви в упередженості колегії суддів, то вони є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК) і завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК). При цьому за клопотанням сторін або за власною ініціативою суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 193 КПК), але це не обов`язком суду (ч. 3 ст. 404 КПК).

Заявляючи клопотання, захисником не наведено переконливих підстав вважати, що в результаті допиту свідків на стадії апеляційного розгляду будуть отримані нові відомості, які б мали суттєве значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, так як більша частина вказаних захисником свідків допитана органом досудового розслідування та протоколи їх допитів містяться в матеріалах кримінального провадження, яким буде надана відповідна правова оцінка в нарадчій кімнаті після закінчення апеляційного розгляду.

Також під час апеляційного розгляду не встановлено необхідності долучення до матеріалів кримінального провадження оптичного диску із відеозаписом, що може бути зроблене в ході здійснення досудового розслідування, у той час як колегія суддів переглядає ухвалу слідчого судді на підставі тих матеріалів, які долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу та враховані в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наведені захисником підстави для відводу суддів апеляційного суду не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність (необ`єктивність) цих суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів апеляційного розгляду зазначеного кримінального провадження, наявність у суддів певних виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених захисником (чи прокурором) питань, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддями довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість заяви захисника про відвід суддів апеляційного суду, внаслідок чого вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, 81 КПК України,

постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_11 у задоволенні його заяви про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4