У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу)

Справа № 348/102/22
Провадження № 1-кп/348/220/22

20 червня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_6 ,

дослідивши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000296 від 11.11.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000296 від 11.11.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні 20.06.2022 року прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час триває розгляд кримінального провадження і наявні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо продовження йому строку тримання під вартою. Зазначив, що наміру переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілого, у нього немає. Це все є припущення прокурора, які нічим не підтверджені.

Просить обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки його дружина (співжителька) найближчим часом повинна народжувати, тому він хоче бути поряд з нею та з іншими своїми дітьми.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечив щодо продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, зазначивши, що наведені прокурором ризики нічим не підтверджені, є голослівними припущеннями і суб`єктивною думкою прокурора, який не довів необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 найтяжчого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того вказав, що ОСОБА_5 вже не суспільно небезпечною особою і запобіжний захід у виді домашнього арешту може запобігти всім ризикам, які визначені в ст.177 КПК України.

В зв`язку з наведеним просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочині, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Як вбачається з реєстру матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний 06.12.2021 року строком до 31.01.2022 року. Крім того, даною ухвалою визначено розмір застави, яку може бути внесено підозрюваним чи іншою особою, та обов`язки, які покладаються на ОСОБА_5 у разі її внесення.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2022 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28.03.2022 року до 15 год. 00 хв.

В подальшому, ухвалами Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2022 року та 28.04.2022 року було обрано та відповідно продовжено запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, строком до 26.06.2022 року до 15 год. 00 хв.

Крім того, ухвалою суду від 28.04.2022 року розмір застави, визначений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2022 року в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн. 00 коп. і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_5 залишено без змін.
У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії розгляду, а строк дії обраного та в подальшому продовженого запобіжного заходу закінчується, за клопотанням прокурора на обговорення сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, те, що він одразу після вчинення злочину втік з місця події, незаконного впливу на свідків, враховуючи, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Враховуючи наведене, заслухавши з цього приводу думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підставне, а обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на строк 60 днів. При цьому, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також те, що на розгляді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебувають інші кримінальні провадження про його обвинувачення у вчиненні корисливих злочинів.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За сукупності всіх обставин, приймаючи до уваги дані про його особу, сімейний стан, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 26.06.2022 року, однак до зазначеної дати неможливо завершити розгляд кримінального провадження, а тому обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, його особу (раніше неодноразово судимий, на даний час на розгляді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебувають кримінальні провадження про його обвинувачення у вчиненні корисливих злочинів), вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (офіційно не працевлаштований, однак перебуває в фактичних шлюбних стосунках та має на утриманні двох неповнолітніх дітей), та прийшов до висновку, що докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість у обвинуваченого впливати на свідків, переховуватися від суду, а також відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, обвинуваченим та його захисником не надано суду достатньо доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які були підставою для обрання міри запобіжного заходу та які можуть бути підставою для зміни стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 18.08.2022 року включно.

Розмір застави, визначений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2022 року в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_5 , слід залишити без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заріччя, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 18 серпня 2022 року до 15 годин 30 хвилин.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Розмір застави, визначений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2022 року в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1