Справа № 953/3584/22
н/п 1-кс/953/2376/22
"07" липня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 23.02.2022 р. укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості №258, а саме двокімнатної ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 між громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Продаж вказаної квартири здійснено за 1188180 грн, який ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 повністю, ще до підпису договору купівлі-продажу.
Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №303496187 від 24.06.2022 право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 .
Зазначений договір купівлі-продажу № 258 зареєстрований від 23.02.2022 приватним нотаріусом ОСОБА_6 (Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область).
Громадянин України ОСОБА_5 , уклав вищевказаний договір купівлі-продажу на підставі фіктивного документу, а саме: підробленого договору пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку №1282-Р від 13.01.2006 р між останнім та ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 . Однак, згідно з відповіддю представника ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» №31 від 23.06.2022 р. договір пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку №1282-Р від 13.01.2006 р був заключений між вищевказаним ПАТ та гр-кою ОСОБА_8 . Відповідно до якого, саме гр-ка ОСОБА_8 після введення житлового будинку в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_3 повинна була отримати у власність квартиру АДРЕСА_4 . Крім того, відповідно до акту прийому-передачі від 29.05.2009 р. ОСОБА_8 отримала у власність зазначену квартиру.
Таким чином, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 до нотаріуса, був наданий завідомо підроблений договір пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку №1282-Р від 13.01.2006 р., щодо підтвердження права власності на квартиру відповідно до якого право власності належить ОСОБА_5 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованого 24.06.2022 №303496187 квартира АДРЕСА_5 належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, запобігання передачі та відчуження нерухомого майна в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_4 .
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява слідчої, в якій вона просить провести розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, причину не явки суду не повідомила, слідчий надала до суду рапорт відповідно до якого зазначила, що нею здійснено виїзд за адресою місця мешкання ОСОБА_4 для вручення повістки, однак двері квартири ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки ОСОБА_4 не відповідає.
Неприбуття в судове засідання прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованого 24.06.2022 №303496187 квартира АДРЕСА_5 належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За вказаних слідчим у клопотаннях обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, вказане нерухоме майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набута кримінально протиправним шляхом.
Тому, вказане майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківської області, капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а саме на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження нею до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1