06.09.2022 Справа № 756/3721/22
Унікальний № 756/3721/22
Провадження № 1-кп/756/1019/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000743 від 11.05.2022 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
11.05.2022 року приблизно о 16 год. 45 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у приміщені гіпермаркету «АШАН», розташованого за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 15-А, в умовах воєнного стану намагався таємно, шляхом вільного доступу, викрасти товар, що належить TOB «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» ().

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, в той же час того ж дня, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «АШАН», розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , впевнившись що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників магазину, знаходячись у торгівельному залі магазину, взяв з полиць товар, а саме: Книгу «Жінка, яка має план» (артикул 739) в кількості 1 шт. вартістю 207 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ); Книгу «Шляхетна сила» (артикул 804) в кількості 1 шт. вартістю 282 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ); Книгу «Зелене світло» (артикул 993) в кількості 1 шт. вартістю 215 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ); Книгу «Багатий тато, бідний тато» (артикул 817) в кількості 1 шт. вартістю 324 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ); Книгу «Домовитись можна завжди» (артикул 163) в кількості 1 шт. вартістю 204 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ), сховав перелічені книги до своєї сумки, яка в той час була при ньому, та направився до виходу з гіпермаркету.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважав за необхідне для таємного викрадення чужого майна (крадіжки) в умовах воєнного стану, останній, не розрахувавшись за товар, який знаходився у сумці, вийшов за межі лінії кас гіпермаркету «АШАН», та направився до виходу, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити TOB «АШАН УКРАЇНІ ГІПЕРМАРКЕТ», () майнову шкоду на загальну суму 1234 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ).

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, щодо кількості, вартості та виду товару, який він хотів викрасти, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений шкодує про вчинене, стверджує, що стане на шлях виправлення, що він зробив для себе належні висновки.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Вислухавши обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його вина доведена та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану (що узгоджується з висунутим ОСОБА_3 обвинуваченням).
При цьому суд звертає увагу на те, що орган досудового розслідування та прокурори, які здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, не звернули увагу на те, що остання судимість ОСОБА_3 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яким винному було призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт, не знята та не погашена. Так, згідно вимоги про судимість (а.с. 73-74) ОСОБА_3 знятий з обліку в органі пробації 04.08.2021 у зв`язку з відбуттям покарання.
Згідно п. 5 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді громадських робіт, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового кримінального правопорушення.
Проте, у даному випадку обвинувачений вчинив новий злочин 11.05.2022, тобто у той період, коли його попередня судимість ще не знята та не погашена, коли особа вважається раніше судимою. Відтак, на думку суду, при кваліфікації дій ОСОБА_3 органом досудового розслідування мала б бути застосована ще й така кваліфікуюча ознака, як повторність, однак, вона врахована не була та у висунутому обвинуваченні не відображена. Тому суд, виходячи з приписів ст. 337 КПК, позбавлений можливості врахувати повторність самостійно, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, причини, через які злочин не було доведено до кінця.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжкого злочину.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, немає утриманців. Відповідно до побутової характеристики з місця проживання скарги відносно ОСОБА_3 від сусідів та мешканців будинку не надходили, у порушеннях громадського порядку він помічений не був. Крім того, як зазначено вище, ОСОБА_3 раніше судимий і його судимість не знята та не погашена. За вказаною вище адресою ОСОБА_3 проживає вдвох з матір`ю похилого віку ОСОБА_6 , 1939 року народження, яка хворіє на хворобу Шарпа, є гормонозалежною, страждає на вторинний системний остеопороз, має стан після ендопротезування лівого кульшового суглобу. Обвинувачений здійснює догляд за матір`ю (зі слів).

На підставі викладеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження (у обсязі ч. 3 ст. 349 КПК), керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи дані про особу обвинуваченого, які відомі суду з наданих сторонами матеріалів, приймаючи до уваги відсутність матеріальної шкоди для потерпілого власника майна, на яке були здійснено злочинне посягання, вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, та з врахуванням обмежень, передбачених ст. 68 КК України.

При цьому суд, з огляду на запевнення обвинуваченого про те, що він зробив для себе належні висновки, та враховуючи потребу в його допомозі з боку хворої матері похилого віку, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання винному ст. 75 КК України, враховуючи і тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, оскільки дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, тому приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням максимальною тривалістю, передбаченою кримінальним законом. На період випробування суд покладає на винного обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільні позови не заявлялися.
Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1