КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Чернігівським апеляційним судом, клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Справа №11-кп/824/353/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_20
Категорія: ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_1
ОСОБА_8 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
В обґрунтування такого клопотання захисник ОСОБА_8 посилається на те, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2020 року ОСОБА_9 засуджений за ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла, та визначено, що початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 12.06.2016 року, і зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 12.06.2016 року і по день набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ, і таким чином на даний час ОСОБА_9 фактично відбув весь строк призначеного йому покарання вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2020 року, який до теперішнього часу не набрав законної сили, і так як апеляційний розгляд здійснюється за апеляційними скаргами лише сторони захисту, то більш суворе покарання ОСОБА_9 не може бути призначено, а подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою буде суперечити ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу правової держави.
Також зазначає, що, зважаючи на те, що ризики, якими обґрунтовувалось тримання під вартою ОСОБА_9 , відпали та враховуючи, що ОСОБА_9 притягається до кримінальної відповідальності вперше, має сталі соціальні зв`язки (двоє дітей, один з яких неповнолітній), позитивно характеризується, має постійне місце проживання в м. Бахмач Чернігівської області, є всі підстави для зміни ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який.
Захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підтримали заявлене захисником ОСОБА_8 клопотання.
Прокурор просив задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 частково, а саме - змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, наполягаючи на продовженні існування ризиків, зважаючи на те, що вирок суду не набрав законної сили.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2020 року, зокрема, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 4 ст. 187 КК України - 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла;
- за ст. 257 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла;
- за ч. 5 ст. 186 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла;
- за ч. 3 ст. 289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла;
- за ч. 1 ст. 263 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла.
Цим же вироком ОСОБА_9 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України за епізодом розбійного нападу на родину Ступаків, у зв`язку з недоведеністю в його діянні даного складу злочину.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обраховується з дня фактичного затримання - з 12 червня 2016 року.
Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 12.06.2016 року по день набрання вироком законної сили включно.

На час розгляду апеляційних скарг захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , що подані на вищевказане судове рішення, ОСОБА_9 шість років утримується під вартою (з 12.06.2016 року), і на даний час при апеляційному розгляді здійснено доповідь змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції та доводів учасників судового провадження, викладених в апеляційних скаргах, з`ясовано їх ставлення до поданих апеляційних скарг, а тому підстави вважати, що ОСОБА_9 може перешкоджати кримінальному провадженню відсутні.
Також ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, зокрема перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має неповнолітню дитину, позитивно характеризується та має постійне місце проживання в м. Бахмач Чернігівської області, і об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_9 , з урахуванням вищевказаних обставин, може ухилитись від суду, не має.

Тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини у справі «Тодоров проти України» від 12.01.2012 року про те, що сама тяжкість вчиненого злочину і серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для продовження тримання особи під вартою, колегія суддів вважає можливим змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на особисте зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, що мають забезпечити його належну процесуальну поведінку, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з місця реєстрації та проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Керуючись ст.ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

клопотання захисника ОСОБА_8 задовольнити.
Змінити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду, та покласти на нього такі обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з місця реєстрації та проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3