У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 ,у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 від 30.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що 29.09.2022 року приблизно о 15:40 годині у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено невідому речовину, схожу на наркотичну.

За даним фактом 30.09.2022 розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000365, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

29.09.2022року в ході проведено невідкладної першочергової слідчої дії - огляд місця події.

29.09.2022 року під час проведення огляду місця події,відкрита ділянка місцевості за адресою: м. Харків, вулицяХарківських Дивізій, буд.29,було вилучено: полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що опечатано до спеціального експертного пакету №FPS5000439.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема - необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речового доказу, для призначення судових експертиз.

Постановою дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.09.2022 вищевказані предметивизнано речовим доказом у кримінальному провадженні та долучено до матеріалів кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Клопотання прокурора подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
У даному випадку метою накладення арешту є збереження речового доказу.
Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено 29.09.2022 в ході огляду місця події навідкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вулиця Харківських Дивізій, буд. 29, гр. ОСОБА_4 добровільно видала свій полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що опечатано до спеціального експертного пакету № FPS5000439.

Визначити місцем зберігання камеру схову ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельська, 1/32.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1