Справа № 296/2900/22
Ухвала
Іменем України

03 червня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000502 від 17.11.2021,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить застосувати у кримінальному провадженні №0000502 від 17.11.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий ОСОБА_4 вказує, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесено до ЄРДР за №0000502 від 17 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженими Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженими Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні №0004219 за ч.2 ст.186 КК України, підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, за наступних обставин.
У достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 23.10.2021, у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого та неіснуючого боргового зобов`язання, виник злочинний умисел направлений на вимогу передачі йому грошових коштів ОСОБА_7 , поєднаного з погрозою насильства над останнім.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів, 23.10.2021 близько 12 год., зустрівшись неподалік будинку АДРЕСА_2 з ОСОБА_7 , в усній формі рішучим тоном висловив вимогу передачі йому грошових коштів, не вказуючи суму, та наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги.
16 листопада 2021 року, близько 15 год. ОСОБА_6 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , під час телефонної розмови з останнім, висловив вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі 10000 гривень, встановивши термін до 19.11.2021, та наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання цієї вимоги.
13 грудня 2021 року, близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_6 не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , під час зустрічі з останнім поблизу взуттєвої фабрики «Крок», що розташована за адресою: м.Житомир, вул.Героїв Пожежників, 120, в черговий раз висловив вимогу у передачі йому вказаної суми грошових коштів, з погрозою насильства над потерпілим, усвідомлюючи при цьому, що висловлена ним погроза здатна викликати в останнього побоювання здійснення цієї погрози, позбавить його спокою через можливість її реалізації, і бажаючи настання саме таких наслідків, створив для ОСОБА_7 реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
26 травня 2022 року, близько 15 год. ОСОБА_6 не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , під час зустрічі з останнім поблизу взуттєвої фабрики «Крок», що розташована за адресою: м.Житомир, вул.Героїв Пожежників, 120, в черговий раз висловив вимогу передати йому грошові кошти у сумі 10000 гривень, з погрозою насильства над потерпілим, встановивши термін до 29.05.2022.
28 травня 2022 року, не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_6 під час телефонної розмови з ОСОБА_7 , висловив вимогу у передачі йому вказаної суми грошових коштів з можливістю перерахунку їх на банківську картку, та наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги.
В результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 , будучи під психологічним тиском та реально сприймаючи попередні погрози застосування насильства над ним, був змушений виконати незаконні вимоги.
02.06.2022 близько 13 год. 45 хв. з метою доведення злочинного умислу до кінця, керуючись корисливим умислом, ОСОБА_6 на автомобілі марки «Audi A6» державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до ділянки місцевості поблизу магазину «Манго», що розташований на перехресті вулиць Героїв Пожежників та Святого Йоана Павла 2, у м.Житомирі, де зустрівся з потерпілим ОСОБА_7 , який будучи під психологічним тиском, реально сприймаючи попередні погрози застосування насильства над ним, присів до вказаного автомобіля, де передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000 гривень. У свою чергу ОСОБА_6 отримавши вказану суму грошових коштів та розпорядившись ними, на вказаному автомобілі проїхав до стоянки автомобілів, що розташована навпроти взуттєвої фабрики «Крок», що по вул. Героїв Пожежників, 120 в м.Житомирі, де злочинна діяльність останнього була припинена шляхом його затримання працівниками поліції.
02.06.2022 о 13 год. 52 хв., в порядку ст.208 КПК України, СУ ГУНП в Житомирській області затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
02.06.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України:
- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує. Так, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким, вчиненим в умовах воєнного стану, підозрюваний раніше судимий за корисливий насильницький злочин (п.1 ч.1 ст.177);
- не виключена можливість знищення, приховування або спотворення ОСОБА_6 речових доказів, оскільки повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено (п.2 ч.1 ст.177);
- підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх (п.п.3,4 ч.1 ст.177);

- наявний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки характер, послідовність та систематичність вчинення корисливих насильницьких злочинів, зокрема, у якому підозрюється ОСОБА_6 , може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів для прожиття (п.5 ч.1 ст.177).
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та вказав, що ОСОБА_6 раніше судимий 30.03.2020 Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.186 КК України до штрафу в сумі 5100 гривень.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням електронного засобу контролю. Вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні: речі та документи не можуть бути знищені чи приховані підозрюваним, оскільки їх вилучено в ході обшуку; вплив на свідків буде нівелюватися обраним цілодобовим домашнім арештом; переховуватись підозрюваний не має наміру. Просив також врахувати особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, позитивно характеризується.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.189 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.11.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.11.2021; протоколами додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.05.2022 та від 02.06.2022; протоколом огляд місця події від 30.05.2022; протоколом огляду від 30.05.2022; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 02.06.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.06.2022; двома протоколами про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - негласного аудіо-, відеоконтролю особи від 11.01.2022 та від 27.05.2022; протоколом обшуку від 02.06.2022.
Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими.
Зокрема, існує ризик того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування підозрюваного.
Крім того, існує ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення. В контексті наведеного ризику слідчий суддя відзначає, що ОСОБА_6 офіційно не працює, 30.03.2020 Богунським районним судом м.Житомира засуджений за ч.3 ст.186 КК України до штрафу в сумі 5100 грн, тобто вже вчиняв корисливий злочин.

Обґрунтованим є посилання прокурора та слідчого на ризик впливу підозрюваним на потерпілого, свідків, які встановлюються органом досудового розслідування, з огляду на обставини кримінального провадження №0000502 та інкримінованого правопорушення.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, органом досудового розслідування достатньо не доведений.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину із погрозою насильства під час дії воєнного стану в Україні, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, який раніше вчиняв кримінальне правопорушення проти власності, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.
Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено. Доводи захисника ОСОБА_5 щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання та позитивних характеристик не переважають над наявністю існуючих ризиків.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 липня 2022 року.
При цьому, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Беручи до уваги те, що підозрюваному ОСОБА_6 інкримінується особливо тяжкий злочин, вчинений із погрозою застосування насильства, з урахуванням досліджених судом матеріалів клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати відповідний розмір застави в рамках даного кримінального провадження.
Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 31 липня 2022 року до 13 год. 52 хв., без визначення розміру застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Повний текст ухвали складено 08 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1