Справа № 346/1289/22
Провадження № 1-кп/346/438/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 31 грудня 2020 року за № 0000313, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коломия Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, на утриманні нікого не має, не судимої, громадянки України,

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

обвинувачена вчинила пособництво при підробленні офіційного документа та використала завідомо підроблений документ.
Кримінальні проступки вчинено за наступних обставин.
Так, обвинувачена з 1994 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На праві власності померлому належав автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport», 2008 року випуску д.н.з. « НОМЕР_1 ».
Розуміючи, що вступити в спадщину можна лише через пів року після смерті чоловіка, а також зважаючи, що останній не залишив заповіту, іншим спадкоємцем першої черги спадкування на майно померлого є його батько ОСОБА_5 у обвинуваченої виник умисел на привласнення вказаного автомобіля.
З метою реалізації умислу у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (договору комісії) обвинувачена надала за невстановлених обставин та невстановленій досудовим розслідуванням особі свої паспортні дані покійного чоловіка для подальшого їх внесення до підробленого офіційного документа, чим створила сприятливі умови для вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Надалі вказана невідома особа виготовила та передала обвинуваченій, підроблений документ договір комісії, в який внесла отримані від неї паспортні дані її покійного чоловіка з підписом останнього від 14 січня 2020 року.
18 січня 2020 року ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні територіального сервісу МВС № 2644, що в м. Снятин, вул. Воєводи Костянтина, 60, Івано-Франківської області, з метою перереєстрації транспортного засобу на своє ім`я, умисно, достовірно знаючи, що договір комісії укладений від імені покійного чоловіка ОСОБА_7 є підробленим, надала його адміністратору ТСЦ, тим самим здійснила використання завідомо підробленого документа. В результаті чого було змінено реєстрацію спірного транспортного засобу.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додана заява обвинуваченої, складена в присутності захисника ОСОБА_8 , про беззаперечне визнання винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
До обвинувального акту також додано заяву потерпілого ОСОБА_5 відповідно до якої він погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво при підробленні офіційного документа та використання завідомо підробленого документа.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.
У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).
При обранні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості скоєного та дані про її особу.
Обставин, які обтяжують покарання судом не виявлено.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд відносить - перше притягнення до кримінальної відповідальності, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а тому вважає за можливе застосувати до неї покарання у вигляді штрафу.
Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити покарання:
- ч. 5 ст. 27 - ч 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 1 700 гривень;
- ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 850 гривень.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 1 700 гривень.
Речові докази після вступу вироку в законну силу:
- автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport», 2008 року випуску д.н.з. « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 повернути останній;
- копію договору комісії № 6575/20/012588 від 14 січня 2020 року, залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені
досудовим розслідуванням обставини.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1