Справа № 761/9918/22
Провадження № 1-кс/761/5649/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 10 березня 2022 року, за підозрою директора та головного бухгалтера ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), які належать «Limpieza limited» (Кіпр), шляхом заборони учасникам ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (). А також заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), у тому числі вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , будучи з січня 2020 року по теперішній час директором та головним бухгалтером ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» () (далі ТОВ «Демурінський ГЗК» або Товариство), зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській обл., Васильківська ДПІ (Васильківський р-н.), виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника ТОВ «Демурінський ГЗК», і, таким чином, являючись службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, підозрюється у вчиненні умисного ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, незалежно від форми власності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, на ОСОБА_4 як на службову особу директора ТОВ «Демурінський ГЗК» відповідно до п. п. 3, 6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, а також відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах.

Відповідно до п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі ПКУ) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПКУ базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п. 44.2 ст. 44 ПКУ).

Пунктом 44.1 ст. 44 ПКУ передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Демурінський ГЗК», будучи керівником та головним бухгалтером, тобто службовою особою цього підприємства, маючи при цьому владні повноваження, передбачені внутрішніми нормативними актами підприємства та законодавчими актами України, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зокрема пов`язані з нарахуванням та своєчасною сплатою податків підприємством та з подачею достовірних документів податкової звітності від імені ТОВ «Демурінський ГЗК».

В той же час, ОСОБА_4 , у період не пізніше жовтня 2020 року при невстановлених слідством обставинах вступив у злочинну змову із невстановленими особами, з якими спільно розробив план та детальну схему вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків, та, діючи із такими особами за попередньою змовою, свідомо ігноруючи власні обов`язки службової особи ТОВ «Демурінський ГЗК», у період з січня по грудень 2021 року, вчинив умисне ухилення від сплати податку на прибуток підприємств у особливо великих розмірах, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, шляхом заниження ціни реалізації продукції Товариства та відповідно заниження прибутку, суб`єктивно усвідомлюючи, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, а базою оподаткування податку на прибуток підприємств є грошове вираження об`єкту оподаткування.

Відтак, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місце, але не пізніше жовтня 2020 року у директора ТОВ «Демурінський ГЗК» ОСОБА_4 спільно з невстановленими особами виник злочинний умисел спрямований на умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку.

З цією метою ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими особами, у період з жовтня 2020 року по січень 2021 року, прийнято рішення про використання компанії-нерезидента « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Австрія), з якою останнім документально оформлено господарські відносини для надання видимості ведення звичайної зовнішньоекономічної господарської діяльності з постачання товару титановмісної сировини, а саме: ільменітових, рутилових, цирконових, дістенсіліманітового та ставролітового концентратів за умисно заниженою вартістю, для досягнення злочинної мети у вигляді зменшення розміру обов`язкових платежів (податку на прибуток підприємств) до Державного бюджету України.

Реалізовуючи спільний із невстановленими особами злочинний умисел, за раніше розробленим злочинним планом, переслідуючи корисливі мотиви і мету умисного ухилення від сплати податків, та усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді фактичного ненадходження коштів до бюджету в особливо великих розмірах, ОСОБА_4 за невстановлених обставин як директором ТОВ «Демурінський ГЗК» укладено ряд контрактів з компанією-нерезидентом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Австрія) з поставки на адресу останньої ільменітових, рутилових, цирконових, дістенсіліманітових та ставролітових концентратів за цінами нижчими від середньозваженої фактурної вартості на подібну сировину, а саме: контракт № 2020-10/02 від 02 жовтня 2020 року на поставку цирконового концентрату марки КЦП, ціна за контрактом 1150/1160 доларів США (без піддонів / на піддонах) за метричну тонну, загальною кількістю 3500 тонн; контракт № 04/11-20 від 04 листопада 2020 року на поставку рутилового концентрату, ціна за контрактом 1100/1110 дол. США (без палет / на палетах) за метричну тонну, загальною кількістю 5000 тонн; контракт № 06/11-20 від 06 листопада 2020 року на поставку ільменітового концентрату, ціна за контрактом 205 дол. США за метричну тонну, загальною кількістю 20 000 тонн; контракт № 12/01-21 від 12 січня 2021 року на поставку цирконового концентрату марки КЦП, ціна за контрактом 1250/1260 доларів США (без піддонів / на піддонах) за метричну тонну, загальною кількістю 1000 тонн.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, не відступаючи від своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 за невстановлених обставин як директор ТОВ «Демурінський ГЗК» уклав додаткові угоди до контракту від 04 листопада 2020 року № 04/11-20 з компанією-нерезидентом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Австрія), а саме: № 3 від 12 квітня 2021 року, № 4 від 13 квітня 2021 року, № 5 від 14 квітня 2021 року, № 6 від 15 квітня 2021 року, № 12 від 09 вересня 2021 року, у яких сторони погодили зміну ціни за товар з 1100/1110 дол. США до 1200/1210 дол. США за метричну тонну.

В той же час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи середньозважену фактурну вартість згаданих товарів, реалізація яких від ТОВ «Демурінський ГЗК» документально здійснювалась на адресу компанії-нерезидента « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Австрія) за вищевказаними контрактами та угодами, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, з метою заниження податку на прибуток підприємства, умисно вніс до цих контрактів та угод занижену вартість ціни реалізації такої продукції, достовірно розуміючи вимоги законодавства, зокрема порядок обліку валових доходів підприємства, складання податкової звітності та підстави для внесення відомостей у декларації з податку на прибуток підприємства.

Так, у період з 11 січня 2021 року по 30 грудня 2021 року ТОВ «Демурінський ГЗК» на підставі вказаних контрактів та додаткових угод до них з «OSTTOR Beteiligungs-und Handelsgesellschaft mbH» здійснено реалізацію ільменітових, рутилових, цирконових, дістенсіліманітових та ставролітових концентратів шляхом їх експорту за межі митного кордону України на загальну суму 400 151 414,72 грн. (чотириста мільйонів сто п`ятдесят одна тисяча чотириста чотирнадцять грн. 72 коп.), що на 56 591 323,82 грн. (п`ятдесят шість мільйонів п`ятсот дев`яносто одна тисяча триста двадцять три грн. 82 коп.) нижче середньозваженої фактурної вартості цієї продукції за 2021 рік.

В результаті умисного заниження директором ТОВ «Демурінський ГЗК» ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими особами фактичної ціни реалізації вказаної продукції показникам середньозваженої фактурної вартості за 2021 рік підприємством занижено фінансовий результат до оподаткування за 2021 рік на загальну суму 56 591 323,82 грн. (п`ятдесят шість мільйонів п`ятсот дев`яносто одна тисяча триста двадцять три грн. 82 коп.), що призвело до заниження податку на прибуток у вказаний звітний період у сумі 10 186 438 грн. (десять мільйонів сто вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять вісім грн.).

Таким чином, директор ТОВ «Демурінський ГЗК» ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими особами, шляхом заниження ціни реалізації продукції, що була експортована у період з 11 січня 2021 року по 30 грудня 2021 року, діючи в порушення вимог п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), умисно занизив прибуток підприємства за 2021 рік та, як наслідок, розмір податку на прибуток підприємства за вказаний звітний період, що призвело до ненадходження до Державного бюджету України коштів у сумі 10 186 438 грн. (десять мільйонів сто вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять вісім гривень), що згідно з приміткою до ст. 212 КК України є особливо великим розміром, оскільки вказана сума в сім тисяч і більше разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, а саме в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

22 квітня 2022 року ОСОБА_4 за цим фактом повідомлено про підозру в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2021 році на підставі вищевказаних контрактів та угод до них 100% всієї експортованої продукції ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» постачалося на адресу компанії «Osttor Beteiligungs-und Handelsgesellschaft mbH» (Австрія).

В подальшому отриману за заниженими цінами продукцію, компанія « ІНФОРМАЦІЯ_1 » реалізувала за ринковими цінами, отримуючи надприбуток у вигляді різниці між закупівельною ціною та ціною реалізації.

Водночас, транспортування сировини здійснювалося від ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» не на адресу компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а безпосередньо до вантажоодержувачів, які у переважній більшості є іноземними компаніями, що здійснюють свою діяльність у титановій, хімічній та машинобудівній галузях.

Зокрема, згідно з даними отриманими від Державної митної служби України, вантажоодержувачами продукції ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» були, в тому числі, підприємства Російської Федерації та Республіки Білорусь, зокрема: «ООО «ЭСАБ, филиал в г. Тюмень» (Російська Федерація), «ООО «Магнитогорский электродный завод» (Російська Федерація), «LLC «ESAB in Saint-Petersburg» (Російська Федерація), «ПАО «Ключевский завод ферросплавов» (Російська Федерація), «ООО «Белоярская фабрика асбокартонных изделий» (Російська Федерація), «ООО «Компания «Мария-Трэйд» (Російська Федерація), «АО «Подольские огнеупоры» (Російська Федерація), «ООО «Судиславский завод сварочных материалов» (Російська Федерація), «ООО «Радиал групп регион» (Російська Федерація), «ООО «ПК Литпром» (Російська Федерація), «ООО «Южный Таможенный Представитель» (Російська Федерація), «ООО «Гамма-Сервис» (Російська Федерація), «ООО «Торговый Дом Регионпромсервис» (Російська Федерація), «ОАО «ЧТПЗ» (Російська Федерація), «ООО «Светлогорский завод сварочных электродов» (Республіка Білорусь), «ООО «Оливер» (Республіка Білорусь), «ОАО «Керамин» (Республіка Білорусь) та інші.

Водночас експортована з території України продукція могла використовуватися підприємствами Російської Федерації та Республіки Білорусь при виробництві титану, основними сферами застосування якого є аерокосмічна та військово-морська промисловість.

Відповідно до відомостей наявних у автоматизованій інформаційній системі ДПС України «Податковий блок», ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, основним видом діяльності є добування руд інших кольорових металів, керівник та головний бухгалтер ОСОБА_4 , засновник Компанія «Лімпреза Лімітед», Кіпр (сума внеску в статутний фонд 13 560 060 грн. 100 %), кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_5 (громадянин Російської Федерації).

Відповідно до даних, отриманих з загальнодоступних джерел ОСОБА_5 є членом ради директорів російської металургійної компанії ПАТ «Корпорація ВСМПО-АВІСМА», яка виробляє титан і вироби з нього і є найбільшим в світі виробником титану. Входить до складу російської держкорпорації «Ростех».

Водночас, 24 червня 2021 року Указом Президента України № 266/2021 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» про безстрокові санкції проти генерального директора держкорпорації «Ростех», голови ради директорів корпорації «ВСМПО-АВІСМА» ОСОБА_6 та аналогічний пакет санкцій терміном безстроково застосовується проти заступника голови ради директорів корпорації «ВСМПО-АВІСМА» ОСОБА_7 .

Проти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосовується пакет санкцій, який передбачає блокування активів, обмеження торговельних операцій, повне припинення транзиту ресурсів, польотів і перевезень територією України, запобігання виведенню капіталів за межі України, призупинення виконання економічних і фінансових зобов`язань, анулювання або призупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Відтак, ґрунтуючись на вищевикладеному, на думку прокурора, є всі підстави вважати, що дії службових осіб ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» та «Osttor Beteiligungs-und Handelsgesellschaft mbH» (Австрія) щодо реалізації титановмісної сировини за умисно заниженими цінами заздалегідь обумовлені і є такими, що спрямовані на мінімізацію податкових зобов`язань для ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат».

Так, ст. 1 Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» визначено, що: резиденти юридичні особи (їх філії, представництва), що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких прямо або опосередковано є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі; примусове вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів - примусове вилучення об`єктів права власності Російської Федерації та об`єктів права власності її резидентів з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) на користь держави Україна на підставі і в порядку, встановлених цим Законом; об`єкти права власності Російської Федерації та її резидентів рухоме і нерухоме майно, кошти, вклади у банках, цінні папери, корпоративні права, інше майно (активи), що знаходяться (зареєстровані) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належать Російській Федерації та її резидентам.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Демурінський ГЗК» є громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 заступник голови ради директорів корпорації оборонно-промислового комплексу цієї країни, з огляду на положення Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» та обставини вчиненого злочину, наявні достатні й реальні підстави вважати, що службові особи, а також інші особи, які діють від їх імені, їх представники, представники товариств (у тому числі за довіреністю), інші особи, у володінні, користуванні яких перебувають корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», можуть вчинити реєстраційні дії щодо передачі корпоративних прав (основних засобів) іншим особам, з метою уникнення наступної кримінальної відповідальності, знищення або приховування речових доказів, унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження та уникнення примусового вилучення цього майна у порядку, визначеному вищевказаним Законом України.

Як зазначає прокурор в своєму клопотанні, що корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки зміна права власності корпоративних прав на вищезазначене підприємство може призвести до наступного знищення речових доказів, у т.ч. знарядь вчинення кримінального правопорушення, документів, зокрема, організаційно-розпорядчих, фінансово-господарських та інших документів, оригінали яких до теперішнього часу не вилучено, та ухилення причетних осіб від кримінальної відповідальності.

17 березня 2022 року постановою Т.в.о. керівника другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 . корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), які належать «Limpieza limited» (Кіпр) визнано речовими доказами.

Відтак, з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, прокурор просить накласти арешт на корпоративні права вищезазначеного підприємства.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України.
При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою Т.в.о. керівника другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 17 березня 2022 року корпоративні права, на які сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме: корпоративних прав ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), які належать «Limpieza limited» (Кіпр), шляхом заборони учасникам ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ().

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а також можливої спеціальної конфіскації.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
В той же час, слідчий суддя не вбачає достатніх законних підстав для задоволення клопотання прокурора в частині заборони будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), у тому числі вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження, оскільки прокурором у своєму клопотанні не визначено чіткий перелік осіб на яких повинен бути покладений обов`язок виконання ухвали в цій частині. Водночас, прокурор не позбавлений можливості в подальшому вирішити зазначене питання під час виконання ухвали.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 10 березня 2022 року, за підозрою директора та головного бухгалтера ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), які належать «Limpieza limited» (Кіпр), шляхом заборони учасникам ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ().

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1