Справа № 347/820/21
Провадження № 1-кп/347/61/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2022 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Косів обвинувальний акт в межах кримінального провадження, що внесене в ЄРДР 07 квітня 2021 року за №0000026 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, неодноразово судимого - востаннє 22.12.2020 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, не депутата, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжку повторно за нижче наведених обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 22.12.2020 Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, під час невідбутого покарання на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Так, у період часу з 11:00 по 18:00 години 06.04.2021 року ОСОБА_4 перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 , що за адресою: село Люча Косівського району Івано-Франківської області, де спільно розпивали алкогольні напої впродовж тривалого часу. Близько 18:00 години 06.04.2021 року ОСОБА_6 заснув на ліжку у житловій кімнаті, де вони перебували разом із ОСОБА_4 . У зазначений час ОСОБА_4 на поверхні пристінної тумби, розміщеної у вказаній житловій кімнаті, помітив грошові кошти у сумі 27308 грн., належні ОСОБА_6 , і у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , реалізовуючи який - ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного збагачення, таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 27308 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 27308 гривень. Завдану шкоду майже відразу після вчинення кримінального правопорушення відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, у якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просить його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнав, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у крадіжці, вчиненій повторно, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

Як підтверджуючі та характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом досліджені наступні письмові докази:

- заява про видачу паспорта (Форма1) на ім`я ОСОБА_4 , згідно якої останній 02.06.1984 року народився в с.Люча Косівського району Івано-Франківської області, де і проживає;

- довідку про судимість №47-15032021/26012, лист №38/9/75-21 від 05.01.2021 року Косівського РСФДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, вирок Косівського районного суду від 22.12.2020 року відповідно до яких ОСОБА_4 має судимість за злочин проти власності, за який його засуджено до двох років позбавлення волі із іспитовим строком на один рік, під час якого він вчинив новий умисний злочин проти власності;

- характеристику з місця проживання №169 від 07.04.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується позитивно;

- довідку про склад сім`ї № 171 від 07.04.2021 року, згідно якої до складу сім`ї ОСОБА_4 входять мати ОСОБА_7 , 1953 року народження, сестра ОСОБА_8 , 1975 року народження, брат ОСОБА_9 , 1986 року народження;

- акт обстеження матеріально-побутових умов життя, відповідно до якого ОСОБА_4 проживає по АДРЕСА_1 у задовільних умовах;

- довідки Косівської рай поліклініки №134 та №142 від 16.04.2021 року, згідно з якими ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває;

- копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.06.2015 року, згідно якої ОСОБА_4 одружився із ОСОБА_10 ;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 15.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 є батьком дитини;

- довідку Великовільшанської сільської ради № 444 від 31.08.2020 року, згідно якої до складу сім`ї ОСОБА_10 входять дочка ОСОБА_11 , 2001 року народження, син ОСОБА_5 , 2017 року народження та чоловік ОСОБА_4 (не зареєстрований та не проживає).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття винного, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітнього сина, наявність пом`якшуючих покарання обставин, судимий за аналогічний злочин з іспитовим строком, вчинив новий умисний злочин проти власності в період іспитового строку, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді арешту із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений 22.12.2020 Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст.76 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, яке не відбув, злочин вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, приєднуючи частково невідбуте покарання за попереднім вироком, виходячи із співвідношення одного дня позбавлення волі одному дню арешту згідно ч. 1 ст. 72 КК України. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальних витрат у справі немає, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є фіскальний чек магазину «На Медвежі» №432453 від 06.04.2021 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження.

За правилами п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Отже, речовий доказ фіскальний чек магазину «На Медвежі» №432453 від 06.04.2021 року - підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту вичерпала свою дію і до набрання вироком законної сили обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд не вважає за доцільне.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді шести місяців арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 року у виді двох років позбавлення волі та остаточно призначити до відбування два роки один місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ фіскальний чек магазину «На Медвежі» №432453 від 06.04.2021 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1