Справа №463/6680/22
Провадження №1-кс/463/5136/22
У Х В А Л А

04 жовтня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 16.05.2022 про закриття кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16.05.2022 про закриття кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження. Так постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 16.05.2022 закрито кримінальне провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України, за фактом вчинення неправомірних, на його думку, дій працівників правоохоронних органів у Львівській області. Враховуючи наведене вважає вказану постанову незаконною та просить скасувати.

В судове засідання ОСОБА_3 не доставляли, оскільки таких клопотань від нього не поступало, окрім цього клопотань про проведення засідання в режимі відео конференції до суду не надходило. Заявою від 21.09.2022 просив справу слухати у його відсутності.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів. Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, принципи верховенства права та законності застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Він звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, якою сформовано критерії визначення розумності процесуальних строків у кримінальному провадженні, зокрема, Рішення ЄСПЛ у справі "Кениг проти Федеративної республіки Німеччини" . Відповідно до п. 99 цього рішення: "розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Вивчаючи розумність строків кримінального процесу, суд звертає увагу (поміж іншим) на складність справи, поведінку заявника та рух справи в адміністративних органах і судах. Однак, затримки, викликані труднощами справи, самі по собі не виправдовують тривалість судового розгляду. Окрім цього суд враховує, що дана скарга поступила на розгляд до суду ще 15.09.2022 по даний час не розглянута
Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, скерував до суду матеріали кримінального провадження № 0000061 для огляду та дослідження в судовому засіданні.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16.05.2022 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України.

Відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Львові, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.01.2022 за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних, на його думку, дій працівників правоохоронних органів у Львівській області при його затриманні з метою з`ясування обставин щодо вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 27.06.2021. В рамках вказаного кримінального провадження допитано в якості свідка ОСОБА_5 , що перебуває на посаді слідчої слідчого ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області та перебувала на робочому місці при доставці ОСОБА_3 у відділ поліції. Так ОСОБА_5 стверджує, що слідчі (процесуальні) дії проводилися у присутності залученого на підставі постанови слідчого адвоката із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області. Окрім цього його майно було добровільно надано працівникам поліції, відповідна заява знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000397, окрім цього ухвалою слідчої судді Сихівського районного суду міста Львова накладено арешт на вказане майно. Стверджує, що тілесних ушкоджень працівники поліції не наносили, фізичну силу до нього не застосовували. Наскільки пам`ятає кайданки були застосовані до ОСОБА_3 після повідомлення йому підозри та під час конвоювання до суду з метою обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього прокурор ОСОБА_6 з самого ранку перебував у відділі поліції з метою здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні № 0000397. За результатами досудового розслідування 13.08.2021 було скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 до суду. В рамках даного провадження проведено допит прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , долучено допити старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 та заступника начальника ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 з приводу поданої заяви про злочин.

Окрім цього до матеріалів кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України долучено висновок службового розслідування щодо порушень службової дисципліни окремими працівниками ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, та доводи викладені в заяві ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження.

Варто зазначити, що слідчим ТУ ДБР долучено копії із матеріалів кримінального провадження № 0000397 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з яких не вбачається порушень зазначених у заяві ОСОБА_3 .

Також в рамках кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України було допитано ОСОБА_3 в якості свідка від 09.03.2022.

Так слідчим встановлено наступне: проаналізувавши матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані відомості у їх комплексі, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, приходжу до висновку, що в діях працівників правоохоронних органів кримінального правопорушення не встановлено, відповідно слідчий прийшов до висновку що в діях працівників правоохоронних органів відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України. Враховуючи наведене прихожу до висновку, що у вказаній події відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення.

Окрім цього проведеним розслідуванням слідчим ОСОБА_4 було проаналізовано матеріали кримінального провадження та надано оцінку отриманим відомостям, враховано, що під час досудового розслідування проведено необхідні та можливі слідчі дії, однак доказів щодо вчинення кримінального правопорушення працівниками правоохоронних органів за ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 не встановлено та він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, а тому дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Водночас слід зазначити, що відповідно до КПК України передбачена належна правова процедура усунення слідчого від розслідування. Зокрема, у відповідності до п. 8 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого, в тому числі у випадку неефективного досудового розслідування усунути.

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 16.05.2022 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити .

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 16.05.2022 про закриття кримінального провадження № 0000061 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 cт. 146 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1