Справа № 462/993/21
провадження 1-о/462/1/22
У Х В А Л А

08 вересня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 про перегляд вироку Залізничного районного суду м.Львова від 30 червня 2021 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 30.06.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, та йому призначено покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

07.09.2022 року ОСОБА_2 звернувся до Залізничного районного суду м.Львова із заявою в якій просить переглянути вказаний вирок за нововиявленими обставинами, якими вважає, передбачені ч.2 ст.459 КПК України штучне створення та підроблення доказів. В обґрунтування заяви посилається на те, що судом першої інстанції при розгляду справи не до кінця взято до уваги його показання та показання потерпілої, з яких не вбачається, що він потрапив у житло потерпілої протиправно, проти волі потерпілої чи застосовуючи силу. Також вказує на те, що судом не враховано даних слідчих експериментів з його участю та з участю потерпілої, з яких вбачається, що викрадення гаманця було таємним, а також позиції потерпілої, що вона претензій до обвинуваченого не має і просила його не карати. Вважає, що кваліфікація судом дій обвинуваченого за ч.3 ст.186 КК України не відповідає встановленим у справі фактам, слідчим експериментам з його участю та участю потерпілої, звукозаписам судових засідань, які підтверджують вчинення обвинуваченим менш тяжкого кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, а не за ч.3 ст.186 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст.462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Вивчивши зазначену заяву і перевіривши таку на предмет відповідності вимогам ст.462 КПК України, суд дійшов наступних висновків.
Так, у п.п. 1, 3, 4 ч.2 ст.459 КПК України визначений вичерпний перелік обставин, на підставі яких здійснюється кримінальне провадження за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили.
Згідно з ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами викладені в ст.462 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Зі змісту поданої заяви засудженого ОСОБА_2 не видно, що він посилається на конкретні нововиявлені обставини, тобто обставини, що відповідно до ч.2 ст.459 КПК України можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововияленими обставинами.
Посилання ОСОБА_2 в заяві на те, що при прийняття рішення судом першої інстанції не враховано його показань та показань потерпілої, слідчих експериментів, не є нововиявленими обставинами, відповідно до положень ч.2 ст.459 КПК України, які можуть бути підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки були безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду.
При цьому ОСОБА_2 не наводить в заяві жодних даних про штучне створення або підроблення вказаних доказів, що передбачено п.1 ч.2 ст.459 КПК України як нововиявлені обставини, а обґрунтування заяви фактично зводиться до незгоди засудженого із кваліфікацією його дій судом згідно вироку за ч.3 ст.186 КК України і власної переоцінки досліджених судом доказів.
Таким чином, заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не може бути визнана такою, що відповідає вимогам ст.462 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч.3 ст.429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.
Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про те, що заява засудженого ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.462 КПК України, тому підлягає поверненню.
Керуючись ст.429, 462, 464 КПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Залізничного районного суду м.Львова від 30 червня 2021 року за нововиявленими обставинами повернути заявнику.
Копію ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом семи днів з дня отримання заявником її копії.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1