Єдиний унікальний номер: 379/481/22
Провадження № 1-кп/379/60/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження №0000896, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення
13.04.2022 приблизно о 10 год. 50 хв. ОСОБА_9 знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . В цей час, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у ОСОБА_9 виник умисел вчинити таємне викрадення майна ОСОБА_10 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефона Samsung J2 Prime. Відразу ж після того, приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 прийшов до місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , та, з метою реалізації свого злочинного задуму, шляхом вільного доступу пройшов у подвір`я вказаного домоволодіння, де встановив, що останній за місцем проживання відсутній. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, впевнившись, що у подвір`ї відсутній господар та будь-які інші особи, які б могли бачити його злочинні дії, використовуючи ключ, який ОСОБА_10 , як йому було відомо, зберігає на підвіконні господарського приміщення, відкрив на вхідних дверях будинку запірний пристрій, після чого проник в середину вказаного житлового будинку, звідки таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон Samsung J2 Prime вартістю 1285,75 гривень. В подальшому ОСОБА_9 розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 1285 (одна тисяча двісті вісімдесят п`ять) гривень 75 копійок.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Кримінальний кодекс України, частина 4 стаття 185: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, на 30 діб із подальшим продовженням воєнного стану Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 та від 17 травня 2022 року № 341/2022.

Відтак, дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав показання про те, що у березні 2022 року він продав телефон Samsung J2 Prime своєму знайомому ОСОБА_10 за 1200 грн.. 13.05.2022 близько 11 години він прийшов додому до ОСОБА_10 .. Двері будинку були зачинені, він взяв ключ зі сховку, про який знав, зайшов у будинок, зняв із зарядки телефон Samsung J2 Prime, зачинив будинок, поклав ключ на місце і пішов додому. Розуміє, що скоїв крадіжку. Про те, що в країні введено воєнний стан йому було відомо. У скоєному щиро кається. Завдану майнову шкоду потерпілому відшкодував, сплатив йому грошові кошти за телефон в сумі 1200 грн.. Вибачався перед потерпілим та просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що того дня у квітні цього року (точної дати не пам`ятає) він пішов з дому, зачинивши двері на ключ. Свій телефон Samsung залишив вдома на зарядці. Повернувшись, виявив відсутність телефона. Пішов до сусіда ОСОБА_11 та зателефонував від нього в сільську раду, звідки викликали поліцію. В подальшому з`ясувалось, що телефон викрав його товариш ОСОБА_9 , який перед цим і продав йому вказаний телефон за 1200 грн.. ОСОБА_9 повернув йому грошові кошти в сумі 1200 грн., претензій до нього він не має, його вибачення прийняв.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» визначено, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) «Девеер проти Бельгії» (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_9 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого і потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання
Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Потерпілий зазначив, що суворого покарання для ОСОБА_9 не хоче, просив не позбавляти волі обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_9 , повністю визнаючи себе винуватим у скоєному злочині, каявся та вибачався перед потерпілим за вчинене, просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 просив призначити ОСОБА_9 мінімальне покарання, передбачене ч.4ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд згідно ст. 65 КК України враховує межі, установлені санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. За ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; за формою вини умисним.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у повному визнанні винуватості; особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, за місцем реєстрації і фактичного проживання характеризується позитивно, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як засуджений, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом враховується наявність двох пом`якшуючих і відсутність обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин. В тому числі, судом враховується позиція потерпілого щодо покарання обвинуваченого.
Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеною Білоцерківським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 15.07.2022, ризик вчинення ОСОБА_9 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, рівень ризику його небезпеки для суспільства низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк; у разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, доцільно покласти на нього обов`язки, передбачені п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, та застосувати статтю 75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. При цьому, з урахуванням всіх вищенаведених обставин суд вважає за доцільне встановити тривалість іспитового строку в середніх межах ч.4 ст. 75 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_9 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69 чи 69-1 КК України суд не вбачає.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
Потерпілим ОСОБА_10 у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся. Завдана потерпілому кримінальним правопорушенням майнова шкода йому повністю відшкодована.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання заявлено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 318, 322, 349, 368, 371, ч.2,3 ст. 373, 374, 376, 392-395, КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Запобіжний захід ОСОБА_9 не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung J2 Prime» IMEI № НОМЕР_1 та IMEI № НОМЕР_2 , що переданий під розписку від 28.04.2022 ОСОБА_13 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 27 липня 2022 року о 15 годині 00 хвилин негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_14