ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29909/20

Провадження № 11-кп/4820/85/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, звільнено від кримінальної відповідальності за ч.І ст.185 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а провадження закрито.
Як вбачається з ухвали, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 12 жовтня 2020 року, в обідню пору, керуючись корисливим мотивом, умисно, шляхом вільного доступу, з офісного приміщення АДРЕСА_2 , викрав ноутбук "Lenovo" моделі "ideaPad 320-17ІКВ" із зарядним пристроєм, вартістю 9979,20 грн, чохол сумку "Vinga", вартістю 150,20 грн., мишку "Logitech Wireless Mouse Ml85 SWIFT GREY, EER2", вартістю 323,35 грн., проектор "Acer", модель "XI27Н" з пультом дистанційного управління, вартістю 5420,02 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 15873,26 грн.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні подав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з тим, що вони примирились з потерпілим.
Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2021 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги аргументує наступним.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Однак, ОСОБА_8 раніше вже вчиняв злочин та був засудженим. Зокрема, вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.08.2019 ОСОБА_8 визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн.
Отже, ОСОБА_8 не є особою яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин. Таким чином, суд не міг звільнити від кримінальної відповідальності та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст. 46 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника про законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, потерпілого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, відповідно до положень ст.46 КК України базується на певних умовах та підставах.
Так, підставами такого звільнення є примирення винного з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Умовами ж звільнення виступають вчинення особою вперше кримінального проступку або необережний тяжкий злочин, крім корупційних правопорушень, порушень прав безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Прокурор у поданій апеляційній скарзі оспорює умову звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, вказуючи на те, що погашена судимість останнього за вчинення попереднього злочину не втрачає свого правового значення, а тому обвинувачений не може вважатися особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний тяжкий злочин, що унеможливлює застосування до нього положень ст.46 КК України.
Колегія суддів не може погодитися із такою позицією прокурора в силу наступних підстав.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа №761/12266/19), під вчиненням злочину невеликої тяжкостіабо необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 вересня 2018 року (справа №647/1831/15-к), припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання.
Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
З урахуванням наведеного, сталої практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, беручи до уваги те, що судимість обвинуваченого ОСОБА_8 за попереднім вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.08.2019 року погашена, останній підпадає під критерій особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) уперше, а тому, на переконання колегії суддів, у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст.46 КК України.
Посилання прокурора у поданій апеляційній скарзі на постанову Верховного суду від 13.03.2018 року, справа№686/7332/17, як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не приймає до уваги, так як у даному судовому рішенні Верховний Суд жодного правового висновку щодо неможливості застосування до особи, судимість якої погашена, положень ст.46 КК України, не постановляв.
Враховуючи, що в апеляційній скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів, не встановивши підстав для скасування судового рішення, відмовляє у задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді