Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/475/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 152 ч.2-5 (117 ч.2-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференцзв`язку у м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_8 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000398 повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2022 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000398 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України повернуто прокурору.

Рішення суду мотивовано тим, що як вбачається з обвинувального акту, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, зазначені: вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, яка перебуває у безпорадному стані, вчинення кримінальних правопорушень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану. При цьому в обвинувальному акті викладені лише обставини вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, яка перебуває у безпорадному стані, та вчинення кримінальних правопорушень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Однак, ані при викладенні фактичних обставин справи, ані при формулюванні обвинувачення посилання на вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану не міститься, як і не міститься посилання на нормативно-правовий акт, відповідно до якого такий стан запроваджений та на який період. Також не зазначено, які саме умови воєнного стану та яким чином були використані обвинуваченим для вчинення злочинів.
Зазначене вказує на невідповідність обвинувального акту нормам КПК України, що позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до якого обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом, та ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу суду першої інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Обвинувальний акт, повернути до Жовтневського районного суду Миколаївської області для розгляду по суті.

Свої вимоги обґрунтував тим, що в обвинувальному акті зазначені відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, та долучено всі додатки до обвинувального акта, вичерпний перелік яких наведений у ч. 4 ст. 291 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, є помилковим. Зокрема, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також, в обвинувальному акті зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру. Відповідно до рішення суду, єдиною підставою для прийняття рішення про повернення обвинувального акту є оцінка наявності або відсутності однієї із зазначених прокурором в обвинувальному акті обставини, що обтяжує покарання. Таким чином судом фактично надано оцінку повноті та обґрунтованості висунутого обвинувачення, що не є можливим на даній стадії судового розгляду та не є можливим без оцінки доказів якими обґрунтовується висунуте обвинувачення. Разом з тим, на стадії підготовчого судового засідання, оцінка доказів, визначення правильності правової кваліфікації і оцінка повноти викладених обставин кримінального правопорушення кримінальним процесуальним законом не передбачена та є неможливою, оскільки докази на даній стадії не досліджуються, а дається судом під час розгляду кримінального провадження по суті. У підготовчому провадженні наведені питання не вирішується, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду кримінального провадження. Отже, зробивши висновки, щодо неналежного обґрунтування висунутого обвинувачення в частині обставин що обтяжують покарання обвинуваченого суд вийшов за межі наданої йому компетенції, пов`язаної із вирішенням питань, що стосуються підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, згідно положень ст. 314 ч. 3 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Законодавець чітко визначив підстави для повернення обвинувального акта прокурору, що закріплено в положенні ч. 2 ст. 291 КПК України, і зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається із ухвали суду першої інстанції суд ухвалою з підготовчого судового засідання повернув обвинувальний акт прокурору з тих підстав, що в обвинувальному акті обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, зазначені: вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, яка перебуває у безпорадному стані, вчинення кримінальних правопорушень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану. При цьому в обвинувальному акті викладені лише обставини вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, яка перебуває у безпорадному стані, та вчинення кримінальних правопорушень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Однак, ані при викладенні фактичних обставин справи, ані при формулюванні обвинувачення посилання на вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану не міститься, як і не міститься посилання на нормативно-правовий акт, відповідно до якого такий стан запроваджений та на який період. Також не зазначено, які саме умови воєнного стану та яким чином були використані обвинуваченим для вчинення злочинів. Зазначене вказує на невідповідність обвинувального акту нормам КПК України, що позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до якого обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом, та ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, даний обвинувальний акт містить усі відомості, що передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, у тому числі і ті, що передбачені п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, тобто містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а саме дій ОСОБА_8 , які стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.162, ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України.

Проте, надати правову оцінку викладеному в обвинувальному акті формулюванню обвинувачення суд вправі лише на стадії судового розгляду при ухваленні вироку, що передбачено вимогами ст. 368 КПК України.

Також, даний обвинувальний акт підписано слідчим, котрий його склав та прокурором, який його затвердив, та до нього додано усі додатки, що передбачені ч.4 ст. 291 КПК України.

Таким чином, колегією суддів не встановлено, що вказаний обвинувальний акт за своєю формою та змістом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, разом із долученими до нього додатками.

У підготовчому провадженні не вирішується питання про правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, обґрунтованості обвинувачення, доведеність вини, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи по суті. Завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. На стадії підготовчого провадження виконується функція контролю за досудовим розслідуванням, відповідність вимогам КПК України обвинувального акта та організаційна (підготовча) функція до наступної стадії судового провадження судового розгляду з метою створення належних умов для успішного виконання завдань кримінального судочинства.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року по справі 273/1053/17 (провадження № 51 -8914км 18), відповідно до якої, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а наведені в ухвалі районного суду підстави для його повернення не передбачені вимогами зазначеної статті кримінального процесуального законодавства України, через що повернення обвинувального акту прокурору у даному випадку є безпідставним.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду обвинувального акту в тому ж суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 409, 412, 415, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2022 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000398 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)