Дата документу 14.09.2022 Справа № 645/1727/20
Номер провадження 1-кп/554/740/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«14» вересня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0002391 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України; підстав для закриття кримінального провадження немає; кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави, а тому є всі підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також від процесуального прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого під час досудового розслідування строком на 60 днів, посилаючись на те, що в теперішній час строк дії ухвали, якою обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою спливає, розглянути кримінальне провадження до спливу строку дії попередньої ухвали неможливо, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою, нікуди не зникли, є реальними та дійсними. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавленні волі, після вчинення злочину обвинувачений намагався залишити місце його вчинення, що свідчить про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати та потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку із чим прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 підтримав думку прокурора з приводу призначення кримінального провадження до судового розгляду, клопотання про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя особи, після скоєння кримінального правопорушення, намагався втекти на тимчасово окуповану територію України, був затриманий далеко від м. Харкова, а тому вважає, що є всі підстави для продовження йому запобіжного заходу у виді триманні під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечував проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності іншого захисника адвоката ОСОБА_9 , яка в теперішній час перебуває за кордоном, однак має намір наступного разу приймати участь у підготовчому судовому засіданні. Крім того, заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт за адресою його зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_5 вже тривалий час утримується під вартою, станом на сьогодні цей строк становить 2 роки 11 місяців 12 днів, що є порушенням Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Ризики, зазначені прокурором у клопотанні про продовження запобіжного заходу, жодним чином не підтверджені та не обґрунтовані, наявність лише обґрунтованої підозри не є підставою для продовження позбавлення свободи. Крім того, суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, не може бути підставою для тримання його під вартою. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, у зв`язку із чим до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, не пов?язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку прокурора, просить відкласти підготовче судове засідання та змінити запобіжний захід, обраний щодо нього.

Прокурор та представник потерпілих адвоката ОСОБА_7 зазначили, що підстав для відкладення підготовчого судового засідання немає, обвинувачений забезпечений захисником, його право на захист жодним чином не порушено. Крім того, захисник ОСОБА_9 наразі перебуває за кордоном, а отже не зрозуміло чи взагалі буде вона приймати участь у судових засіданнях. Також, заперечують проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 ст. 284 КПК України або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення, відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави згідно розпорядження голови Верховного Суду від 06.03.2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».

Підстав для проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Клопотання захисника обвинуваченого про відкладення підготовчого судового засідання, в зв?язку із відсутністю захисника - адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, оскільки, захисник ОСОБА_9 представляє інтереси обвинуваченого на підставі угоди, в теперішній час перебуває за кордоном, клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, в зв?язку із неможливістю її участі у судовому засіданні від неї не надходило, під час підготовчого судового засідання приймає участь захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , з яким обвинувачений уклав договір на надання правової допомоги, що свідчить про забезпечення права обвинуваченого на захист в повному обсязі, а також виконання вимог ст. ст. 49, 52 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, всі питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання судом встановлено достатньо підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі інші необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду та вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Клопотань про складення досудової доповіді від учасників кримінального провадження не надходило, а оскільки її складення передбачається лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, суд не вважає за необхідне з власної ініціативи вирішувати питання щодо складення досудової доповіді.
Крім того, вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу, обраного обвинуваченому під час досудового розслідування у виді тримання під вартою, а також клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання прокурора та відмовити у задоволення клопотання захисника, за наступних підстав:
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз його було продовжено до 17.09.2022 року, включно.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також питання про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з особливою жорстокістю, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п?ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Також обвинувачений ОСОБА_5 , хоча раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є раніше не судимою особою, проте наразі обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиняв дії, направлені на переховування від досудового слідства, а саме після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення намагався на своєму автомобілі залишити місце вчинення кримінального правопорушення, в нього відсутні міцні соціальні зв?язки, а тому є ризики того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та, з метою ухилення від кримінального покарання може без перешкод залишити місце свого проживання та переховуватися від суду.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити нове кримінальне правопорушення або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись судом у контексті чинників, пов?язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, з особливою жорстокістю, свідчить про їх небезпечність для суспільства, а отже і про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та потерпілих.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
За таких обставин посилання захисника на необґрунтованість та недоведеність існування ризиків, суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні, які не були спростовані доводами захисту.
Посилання захисника на ту обставину, що потерпілих та свідків по кримінальному провадженню було вже допитано, що виключає наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд взагалі вважає не доречним, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, в цьому складі суду судовий розгляд кримінального провадження не здійснювався.
Ті обставини, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, самі по собі не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.
З урахуванням вимог ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 177, 183, 194 КПК України, суд вважає необхідним клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінують, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, вчиненню нового кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, ризики чого є реальними та дійсними, з часом не зменшились та не змінились. Крім того, кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, потерпілі та свідки не допитувались, письмові та речові докази не досліджувались, процесуальні дії з цього приводу судом не здійснювались. Обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 вказаної статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
На підставі викладеного, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 слід відмовити, з підстав викладених вище.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов?язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Проте, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, розмір застави у відповідності з п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 314-316, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0002391 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України на «22» вересня 2022 року о 11 годині 00 хвилин в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави за адресою м. Полтава, вул. Навроцького, 5.

Судовий розгляд проводити колегією суддів у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілих, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

У задоволенні клопотань захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про відкладення підготовчого судового засідання та про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, тобто до 12 листопада 2022 року, включно.

Визначити строк дії ухвали до 12 листопада 2022 року, включно.
На ухвалу в частині продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

У разі, якщо особа перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3