н/п 1-кс/953/1306/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000499 від 06.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000499 від 06.05.2021 про накладення арешту на майно, яке 11.01.2022 було вилучено в ході огляду місця події за адресою: м. Харків пров. Каракозова,9.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2022 у нічний час, ОСОБА_4 , у групі зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підійшли із задньої частини приміщення гаражного боксу № НОМЕР_1 , гаражного кооперативу «ХВУ», що розташований за адресою: м. Харків, пров. Ново-Толкачевський, 12-А та шляхом пролому задньої стіни, проникли до гаражу, звідки таємно викрали майно належне ОСОБА_7 , а саме: деталі від швейних машинок ТМ «SIRUBI» та «JUKI», а також столярні тиски, загальною вартістю близько 15000 грн.

11.01.2022 було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, пров. Каракозова,9. В ході огляду місця події гр. ОСОБА_6 , добровільно надав для огляду та подальшого вилучення автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Інші особи у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР, що слідчими СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000499 від 06.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Згідно протоколу огляду, 11.01.2022 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пров. Каракозова, 9, гр. ОСОБА_6 , добровільно надав для огляду та подальшого вилучення автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 клопотання про арешт вищевказаного майна було повернуто для усунення недоліків. Копію вказаної ухвали слідчого судді, отримано прокурором 09.02.2022 року.

Після усунення недоліків дане клопотання про арешт майна подано до суду 11.02.2022 року.

З урахуванням викладеного, стороною обвинувачення дотримані процесуальні строки, передбачені ст. 171 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з цим, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000499 від 06.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на, яке 11.01.2022 було вилучено в ході огляду місця події за адресою: м. Харків пров. Каракозова,9, а саме: автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Місцем зберігання автомобіля «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1