справа № 190/1915/21
№ провадження 1-о/208/2/22
УХВАЛА
Іменем України

31 серпня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянув у судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву засудженого ОСОБА_7 «про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами», ухваленого відносно нього за вчинення злочинів передбачених ст. ст. 208, 142 ч.3, 93 п.п. «а», «г», «ж», «з», «і» Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) по кримінальній справі № І-40/2002, -

встановив:

1. Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом обставини.
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться на розгляді заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.05.2002 року за нововиявленими обставинами.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року засуджено:

- ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбачених п.п. а, г, ж, з, і ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України, ст. 304 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року), із застосуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених п.п. а, г, ж, з, і ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- ОСОБА_9 за вчинення злочинів, передбачених п.п. а, г, ж, з, і ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- ОСОБА_10 за вчинення злочинів, передбачених п.п. а, г, ж, з, і ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 26 листопада 2002 року вирок апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року в порядку ст. 395 КПК України змінено, виключено з вироку рішення про застосування щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 конфіскації майна. В іншій частині вирок суду залишено без зміни.

В січні 2022 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 20.12.2021 року надійшли матеріали провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року по кримінальній справі № І-40/2002.

2. Вимоги заяви та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В обґрунтування своєї позиції засуджений зазначив, що в 2002 році Апеляційний судом Дніпропетровської області, в складі суддів: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та народних засідателів: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , була розглянута кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 та інших осіб у вчинені злочину, і за результатами її розгляду щодо ОСОБА_17 та інших осіб було винесено обвинувальний вирок, який був залишений без змін Верховним Судом України. У відповідь на звернення ОСОБА_7 до правозахисних організацій йому стало відомо те, що така особа, як ОСОБА_16 , яка приймала участь у розгляді зазначеної вище кримінальної справи в якості народного засідателя, взагалі не входила до діючого на той час списку народних засідателів Апеляційного суду Дніпропетровської області, прийнятого рішенням Дніпропетровської обласної ради народних депутатів за № 275-13/ХХІІІ від 20 жовтня 2000 року, і звісно не була призначена до участі в розгляді зазначеної кримінальної справи Головою Апеляційного суду Дніпропетровської області. А від так, вказана особа взагалі не мала жодних повноважень на прийняття участі у розгляді будь-якої судової справи в якості народного засідателя і фактично являлась сторонньою особою. Отже кримінальна справа фактично була розглянута незаконним складом суду та рішення в такій справі є незаконним і підлягає обов`язковому скасуванню, згідно положенням пункту 2 частини 2 статті 412 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області постановлений судом, у склад якого входила народна засідатель ОСОБА_16 , яка не обиралася як народна засідатель згідно до рішення Дніпропетровської обласної ради народних депутатів за № 275-13/ХХІІІ від 20 жовтня 2000 року, що є підставою для скасування даного Вироку суду, як незаконного.

Така позиція засудженого підтримана ним під час судового розгляду його заяви, з посиланням на отримані відповіді на запити правозахисників про призначення ОСОБА_16 як народного засідателя, за період з 2000 року по час постановлення Вироку від 20 травня 2002 року.

3. Позиції учасників судового провадження.
Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали заяву та просили задовольнити її в повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви засудженого та захисника про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами, вважав її безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без змін, а заяву без задоволення.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.
13.12.2021 року до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 «про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами», ухваленого відносно нього за вчинення злочинів передбачених ст. ст. 208, 142 ч.3, 93 п.п. «а», «г», «ж», «з», «і» Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) по кримінальній справі № І-40/2002 (а.с.2-4).

13.12.2021 року згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розподіл справи № 190/1915/21 між суддями не відбувся, не вистачає потрібної кількості суддів для розгляду справи (а.с.33).

13.12.2021 року за поданням в.о. голови П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_18 справу № 190/1915/21 направлено в Дніпровський апеляційний суд для вирішення питання про її направлення до іншого суду у зв`язку з неможливістю розподілу справи між суддями (а.с.39-40).

16.12.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 190/1915/21 передано суддям Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності (а.с.41).

20.12.2021 року Ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу № 190/1915/21 передано до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для здійснення судового провадження (а.с.44-45).

11.01.2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 190/1915/21 передано в провадження колегії судді під головуванням судді ОСОБА_19 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.47).

11.01.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відкрито провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 «про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами» (а.с.49).

18.01.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська засудженого ОСОБА_7 етаповано з ДУ «Дніпровська ВК № 89» до ДУ «Дніпровська УВП № 4» (а.с.53).

18.01.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська для здійснення захисту засудженого ОСОБА_7 доручено Регіональному центру з надання Безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призначити адвоката (а.с.54).

20.01.2022 року згідно Доручення № 004-0078854 від 20.01.2022 року для здійснення захисту засудженого ОСОБА_7 Регіональним центром з надання Безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призначено адвоката ОСОБА_6 (а.с.59).

23.02.2022 року згідно листа № 29/5-572 від 09.02.2022 року засудженого ОСОБА_7 етаповано з ДУ «Дніпровська ВК № 89» до ДУ «Дніпровська УВП № 4» (а.с.65).

17.03.2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 190/1915/21 передано в провадження колегії судді під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_19 перебуває на лікарняному (а.с.70а).

12.04.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 розгляд справи за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами призначено проводити в режимі відеоконференції (а.с.77-78).

12.04.2022 року у Дніпровського апеляційного суду витребувані судові томи кримінальної справи № 1-40/2002 (а.с.81).

14.04.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 розгляд справи за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами призначено проводити в режимі відеоконференції (а.с.99).

26.04.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 розгляд справи за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами призначено проводити в режимі відеоконференції (а.с.110).

09.05.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 розгляд справи за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами призначено проводити в режимі відеоконференції (а.с.117).

19.05.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 розгляд справи за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами призначено проводити в режимі відеоконференції (а.с.133).

01.06.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено клопотання прокурора, зобов`язано Державний архів Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації (вул. Михайла Грушевського, 89, м. Дніпро, 49069), у відповідності до п. 3 ст. 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом МЮУ від 18 червня 2015 року за № 1000/5, виготовити копії рішень Дніпропетровської обласної ради народних депутатів щодо обрання народних засідателів Дніпропетровського обласного суду, прийняті за період з 20 травня 1997 року по 20 травня 2002 року, включно, належним чином їх засвідчив (а.с.139-140).

01.06.2022 року Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 розгляд справи за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами призначено проводити в режимі відеоконференції (а.с.145).

17.06.2022 року на виконання Ухвали від 01.06.2022 року Державний архів Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної надіслав засвідчені належним чином документи, які буди долучені до матеріалів справи (а.с.168-171).

5. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви.
Суд, заслухав учасників процесу, дослідив підстави та обґрунтування поданої ОСОБА_7 заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оглянув та дослідив направлені на адресу суду документи, приходить до наступного.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

За ч. 2 статті 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з пунктами 4,5 ч.2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4,5 ст.462, ст.91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Так, згідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, згідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, - Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Ч. 1 ст. 26 КПК України, - Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно до п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, - нововиявленими обставинами визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Ухвалою колегія суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року, відкрито провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.05.2002 року за нововиявленими обставинами в порядку ст.459 КПК України.

Судом враховується, що важливим при перегляді судового рішення є дотримання принципу юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 40) та від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (п. 46) неодноразово акцентував увагу на тому, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Судом враховується правова позиція Верховного Суду викладена у справі № 51-517ск18 від 12.05.2020 р. в межах якої надано визначення нововиявленим обставинам.

Так, нововиявлені обставини це є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним (Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду справа № 522/14170/17 від 03.02.2020 р.).

В своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, згідно з якою перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Відповідно до ст. 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, що яких віднесені вимоги щодо змісту та форми кримінального провадження, які повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивності, тощо.

Судом досліджені обґрунтування позиції сторони захисту які ґрунтуються на отриманих відповідях за запитами які охоплюють період 2000-2002 роки, з питань обрання народним засідателем ОСОБА_16 , яка увійшла до складу суду за Вироком судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 1-40/2002.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 30 ч. 2 ст. 30 Закону УРСР «Про судоустрій України» № 2022-Х від 05.06.1981 року, рішення про обрання присяжних засідателів за вказаний вище період приймалося Дніпропетровською обласною радою народних депутатів.

Згідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом МЮУ від 18 червня 2015 року за № 1000/5, зазначені рішення Дніпропетровської обласної ради народних депутатів за вищезазначений період, підлягають збереженню в Державному архіві Дніпропетровської області ДОДА.

Так, у відповідності до п. 3 ст. 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом МЮУ від 18 червня 2015 року за № 1000/5, - копії документів інших установ можуть виготовлятися і засвідчуватися установою в таких випадках: на вимогу судових та інших правоохоронних органів.

Судом враховано, що інформація яка заявлена для отримання не стосується обставин та доказів в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 в межах кримінального провадження, а стосується отримання відомостей щодо підстав для перегляду Вироку за нововиявленими обставинами, згідно до позиції сторони захисту щодо відсутності повноважень народного засідателя, а тому Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було задоволено клопотання прокурора та зобов`язано Державний архів Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації (вул. Михайла Грушевського, 89, м. Дніпро, 49069), у відповідності до п. 3 ст. 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом МЮУ від 18 червня 2015 року за № 1000/5, виготовити копії рішень Дніпропетровської обласної ради народних депутатів щодо обрання народних засідателів Дніпропетровського обласного суду, прийняті за період з 20 травня 1997 року по 20 травня 2002 року, включно, належним чином їх засвідчив (а.с.139-140).

Таким чином твердження засудженого ОСОБА_7 про відсутність повноважень у народного засідателя ОСОБА_16 , яка увійшла до складу суду за Вироком судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 1-40/2002, спростовуються наступними документами.

Як вбачається з архівної довідки № 238/0/126-22 від 14.06.2022 року, у документах Дніпропетровської обласної ради народних депутатів за період 1997-2004 роки є рішення «Про народних засідателів обласного суду», а саме: № 133-6/ХХІІІ від 15 травня 1999 року, № 154-7/ХХІІІ від 17 серпня 1999 року, № 275-13/ХХІІІ від 20 жовтня 2000 року, № 367-15/XXIV від 26 березня 2004 року. У рішенні Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 133-6/ХХІІІ від 15 травня 1999 року «Про народних засідателів обласного суду» у додатку № 2 серед зазначених народних засідателів Дніпропетровського обласного суду, які були обрані Дніпропетровською обласною радою, кількістю - 41 особа, є ОСОБА_16 (а.с.168).

Згідно рішенні Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 133-6/ХХІІІ від 15 травня 1999 року «Про народних засідателів обласного суду», обрано народних засідателів Дніпропетровського обласного суду згідно з додатком № 2 (а.с.169).

Як вбачається з додатку № 2 до рішення обласної ради від 15 травня 1999 року № 133-6/ ХХІІІ в списку народних засідателів Дніпропетровського обласного суду під № 12 вказана ОСОБА_16 , 1963 року народження (а.с.170).

При цьому, згідно ч. 2 ст. 30 Закону УРСР «Про судоустрій України» № 2022-Х від 05.06.1981 року, який був чинним і на час ухвалення Вироку Апеляційним судом Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року, визначалося, що Народні засідателі цих судів обираються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласною, Київською і Севастопольською міськими радами, на території яких знаходиться відповідний суд, строком на п`ять років за поданням голови апеляційного суду у необхідній кількості.

Таким чином, враховуючи що Вирок судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 1-40/2002 постановлений 20 травня 2002 року, то необхідним було встановлення фактичних даних про наявність повноважень та обрання як народного засідателя ОСОБА_16 на час розгляду кримінальної справи та постановлення Вироку Апеляційним судом Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за вчинення злочинів передбачених ст. ст. 208, 142 ч.3, 93 п.п. «а», «г», «ж», «з», «і» Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) по кримінальній справі № І-40/2002, повноваження якої підтверджені Рішенням Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 133-6/ХХІІІ від 15 травня 1999 року «Про народних засідателів обласного суду».

Крім того, вирок Дніпропетровського обласного суду від 20 травня 2002 року було оскаржено до Верховного Суду України засудженим ОСОБА_7 , однак жодних посилань на незаконність складу суду засудженим у скарзі не зазначалось. Не було встановлено таких обставин і Верховним судом України і ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 26 листопада 2002 року вирок судової колегії в кримінальних справах Дніпропетровського обласного суду від 20 травня 2002 року в порядку ст. 395 КПК України змінено, виключено з вироку рішення про застосування щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 конфіскації майна. В іншій частині вирок суду залишено без зміни.

Таким чином колегія суддів відхиляє доводи засудженого щодо незаконності складу колегії суддів Дніпропетровського обласного суду з заявлених ним підстав, так як в ході розгляду судом встановлені фактичні данні щодо призначення ОСОБА_16 як народного засідателя, та виконання нею обов`язків народного засідателя, в межах даного кримінального провадження, по час постановлення Вироку від 20 травня 2002 року, яка була обрана народним засідателем за Рішенням Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 133-6/ХХІІІ від 15 травня 1999 року «Про народних засідателів обласного суду» строком на п`ять років, тобто до 15 травня 2004 року, та що зазначені обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ч.2 ст. 459 КПК України. Вказаний висновок відповідає позиції Верховного суду, викладений у постанові від 20.04.2021 року справа № 175/4663/17, провадження № 51-4267км20.

Частиною 2 ст. 459 КПК передбачено, що нововиявленими обставинами є:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Забезпечення права на захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого і виправданого у кримінальному провадженні - одна з найважливіших гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина, закріплених ст. 59, ч. 2 ст. 63, п. 5 ч. 3 ст. 129 Конституції України та міжнародними актами, які є частиною національного законодавства щодо прав людини і основоположних свобод (ст. 11 Загальної декларації прав людини; ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права; ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово підкреслював, що сумлінне забезпечення здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, є обов`язком держави. Адекватний захист обвинуваченого як у суді першої інстанції, так і в суді вищої інстанції має вирішальне значення для справедливості у системі кримінального судочинства. У рішеннях «Камасинський проти Австрії» від 23 листопада 1989 року та «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року ЄСПЛ зробив висновок про те, що «Конвенція призначена гарантувати не ті права, що є теоретичними та ілюзорними, а ті, що є практичними і реальними..

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заява засудженого ОСОБА_7 «про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами» не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 «про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги Ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3