Справа № 216/1280/22
Провадження № 1-кп/216/554/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001418 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни, Рівненської області, українця за національністю, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Інспектор 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в

м. Кривий Ріг ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 та інспектор 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ДПП лейтенант поліції

ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», п.2.1 розділу 2 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 3738 від 15.08.2018 року, п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є особами, які постійно здійснюють функції представників Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим є службовими особами.

Так, 08 листопада 2021 року, приблизно о 21:26 год., інспектором 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ДПП сержантом поліції ОСОБА_7 , в ході виконання службових обов`язків, а саме сумісного патрулювання території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу в складі екіпажу 309, знаходячись на узбіччі по вул. Свято Миколаївська, що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, було виявлено транспортний засіб Skoda Octavia з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_3 .

Під час безпосереднього спілкування між інспектором 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , у останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка не відповідала дійсності, що в свою чергу стало підставою пропозиції ОСОБА_3 у встановленому Законом порядку пройти медичний огляд, з метою встановлення або спростування стану алкогольного сп`яніння.

Слідкувавши до психо неврологічного диспансеру АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а саме на пропозицію інспектору 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському 3 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_7 за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, діючи умисно і цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що вказані особи є такими, що постійно здійснюють функції представника влади, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 20000 гривень, за невчинення дій відносно нього, з використанням наданої їм влади, а саме за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення.

19 квітня 2022 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 15.04.2022 року між прокурором Криворізькою центральною окружною прокуратурою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України). Крім того, ОСОБА_3 усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1,4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченій узгодженої між сторонами угоди міри покарання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України. Вказаний злочин в силу ст.12 КК України, є нетяжким злочином, а отже за такого, угоду про визнання винуватості може бути укладено. Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п.1 ч.1 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим та призначення йому узгодженого сторонами покарання.

Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, і йому має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15 квітня 2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному проваджені № 0001418 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 квітня 2022 року покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч. ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1