Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5352/22
У Х В А Л А
12 жовтня 2022 року

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду в м. Києві клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000191

в с т а н о в и в:
В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження №0000191 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: ризик переховування, ризик прозапроцесуального впливу на учасників процесу, ризик перешкоджання кримінальному провадженню.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вважаючи ризики, які вказані в клопотанні, надуманими.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши клопотання сторони обвинувачення, доводи, озвучені прокурором та захисником, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року по даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до15 жовтня 2022 року.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.
Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178 КПК України та враховано судом при вирішенні даного питання.
Так, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочину - умисного вбивства особи, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Таким чином, ризик можливого переховування обвинуваченого з урахуванням суворості передбаченого покарання за інкримінуємий йому злочин суд оцінює як високий та вважає суттєвим елементом при його оцінці.
Крім того, суд бере до уваги той факт, що обвинувачений (на той час підозрюваний) на стадії досудового розслідування перебував в розшуку, в тому числі, в міжнародному, на підтвердження чого прокурором надано копії постанов про оголошення розшуку підозрюваного від 31 січня 2018 року та про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук від 10 лютого 2020 року. 01 червня 2022 року в рамках процедури екстрадиції ОСОБА_8 повернувся на територію України.
Вказаний факт також підтверджує ризик можливого переховування обвинуваченого від суду.
Крім того, розгляд кримінального провадження знаходиться в суді на початковій стадії, коли ще не були допитані потерпілі та свідки, що дає підстави суду говорити про ризик можливого впливу на вказаних осіб, якщо обвинувачений не перебуватиме в умовах тимчасової ізоляції від суспільства.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_8 , суд на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує те, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні, зокрема, особливо тяжкого злочину, що має підвищену суспільну небезпеку, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважаючи, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду та впливати на учасників кримінального провадження, на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу обвинуваченого належить утримувати під вартою.
З вказаних мотивів колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 314 КПК України
постановив:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб в державній установі Київський слідчий ізолятор до 08 грудня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали буде проголошений 12 жовтня 2022 року о 17.15 год.

Судді Олена БУЗУНКО

Людмила КАЗМИРЕНКО

Єлізавета ІКОРСЬКА