н/п 1-кп/174/47/2022
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
17 жовтня 2022 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000110 від 01.08.2022 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Киселівка Бєлозерського р-ну Херсонської обл., громадянина України, освіта загальна середня, розлученого, не працює, не військовозобов`язаний, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-07.11.2005 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст. 70 КК України до 5 р. позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.01.2006 вирок змінено-вилучено із вступної частини вказівка про судимість 16.05.2005, в іншій частині вирок залишено без змін;

-03.03.2011 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 5 р. позбавлення волі, з конфіскацією майна;

-30.11.2016 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-26.01.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі;

-25.07.2017 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185,ч.4 ст.70 КК України до 4 р. позбавлення волі. 29.01.2019 звільнився з П`ятихатської ВК (№ 122) умовно-достроково на невідбутий строк 1 р. 2 м. 26 днів;

-16.05.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263,71 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі ;

-12.02.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309,ч.4 ст. 70 КК України до 3 р.7 місяців позбавлення волі ;

-23.06.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.309, ч. ч.1,4 ст.70 КК України до 3 р. 7 міс. позбавлення волі;

-26.05.2021 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України 3 років 7 місяців позбавлення волі . Звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 11.04.2022 по відбуттю строку покарання,-

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого законом України №2101- ІХ від 24.02.2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено до 22.11.2022.
ОСОБА_5 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та повторно, 28.07.2022, близько 12 год. 05 хв., тобто в період воєнного стану, знаходячись в холі на першому поверсі будівлі Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, яка розташована за адресою вул.ім.В.В.Варена, 15, в м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області побачив на столі мобільний телефон, у цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.
У той же день, тобто 28.07.2022, близько 12 год. 07 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись в холі на першому поверсі будівлі Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, яка розташована за адресою: вул.ім.В.В.Варена, 15, в м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяв до рук, і таким чином викрав зі столу чергового майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia C20»IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в робочому стані, бувший у використанні, вартістю 1985,90 грн., після чого поклавши телефон до кишені штанів, у які був одягнений, залишив будівлю Вільногірської міської ради Дніпропетровської області через вхід до неї, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1985,90 грн.
Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 21вересня 2022 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшує його покарання, якою є щире каяття, обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів та покарання, яке він повинен понести за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання - 25.08.2022 р. та до вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишити у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, надав суду покази, відповідно до яких свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 28.07.2022 р. в обідній час у своїх справах зайшов до приміщення Вільногірської міської ради, де на столі неподалік від входу побачив мобільний телефон. Поблизу нікого не було, взяв цей телефон та пішов. Ввечері того ж дня цей телефон у нього було вилучено працівниками поліції. Заперечень по вартості майна та кваліфікації його дій не має. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно з якою просить розглянути справу у його відсутність, підтримав надану ним прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечує проти її затвердження судом, позовних вимог до обвинуваченого не має (а.с.33,34).

Прокурор ОСОБА_3 підтримав надану угоду, пояснив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 надану угоду підтримав та просить її затвердити.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить рецидив злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.
За місцем проживання та місцем відбування попереднього покарання обвинувачений характеризується посередньо (а.с.89,90), на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.с.86,87), не працює, розлучений, неповнолітніх дітей не має. (а.с.92)

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, потерпілий ОСОБА_6 надав згоду прокурору на укладення угоди та не заперечує проти її затвердження судом, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на мобільний телефон марки «Nokia C20»IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , накладений слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 03.08.2022 року(а.с.98-99) слід скасувати.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Nokia C20» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 915(а.с.97) слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 слід залишити тримання під вартою оскільки підстав для його зміни на менш суворий суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21вересня 2022 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Арешт на мобільний телефон марки«Nokia C20» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , накладений слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 03.08.2022 року скасувати.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Nokia C20» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 915 повернути потерпілому ОСОБА_6 .
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання - 25.08.2022 р.

На вирок протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1