Справа № 755/7918/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2022 року за №0000629 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, неодруженого, з загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

29.08.2022 року, на підставі положень ст. 468 КПК України, між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000629, з одного боку, та підозрюваному у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Київської міської прокуратури за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, уклали угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України невідкладно перейшов до її розгляду.

Ухвалою суду, згідно ст. 316 КПК України, призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні на розгляд поставлено питання щодо безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений, в судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останнім, визначені ст. 476 КПК України.

Так, прокурор та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та закону приходить до наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що: перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винник злочинний умисел направлений на придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, направленого на придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що до повноважень поліції належить здійснення контролю за дотриманням фізичними і юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, інших предметів, на які поширюється дозвільна система внутрішніх справ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992, якою встановлено особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку і використання спеціально визначених предметів, що розповсюджується, серед іншого, на вогнепальну зброю та боєприпаси, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної І холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, у невстановленому місці, час та спосіб придбав та зберігав за місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_2 та гаражних приміщеннях під АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 вогнепальну зброю, яка вже була у переробленому стані, без передбаченого законом дозволу.

Так, 22.06.2022 у ході проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді, за місцем проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 та гаражних приміщеннях під АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 які перебувають у користуванні ОСОБА_3 , виявлено та вилучено вогнепальну зброю, яку ОСОБА_3 зберігав без передбаченого законом дозволу, а саме револьвер, що належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом шляхом переробки макету масо-габаритного револьвера «Наган», № ЕФ467, калібру 7,62x3911. придатний до проведення пострілів та виготовлений саморобним способом шляхом переробки макету масо-габаритного револьвера «Наган», № ЕФ467, калібру 7,62x3911, 1944 року виготовлення, обріз, що належить до атипової нарізної вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом за типом обрізів, придатний до проведення пострілів та виготовлений саморобним способом за типом обрізів шляхом вкорочення ствола до остаточної довжини 535 мм, встановлення саморобної пістолетної рукоятки та мушки, напівавтоматичного мисливського карабіну моделі «Н002В», № НОМЕР_4 , калібру 5,6 мм промислового виробництва (компанія HENRY REPEATING ARMS, СІЛА).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він своїми умисним діями, які виразились у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, злочин, а саме: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд погоджується з угодженим сторонами покаранням.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином судом, у судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно ч. 5 ст. 469 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000629 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи (висновок експерта від 12.08.2022 року №СЕ-19/111-22/25304-БЛ) у сумі 3398 (три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 04 коп.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- револьвер, що належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом шляхом переробки макету масо-габаритного револьвера «Наган», № ЕФ467, калібру 7,62x3911, придатний до проведення пострілів та виготовлений саморобним способом шляхом переробки макету масо-габаритного револьвера «Наган», № ЕФ467, калібру 7,62x3911, 1944 року виготовлення та обріз, що належить до атипової нарізної вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом за типом обрізів, придатний до проведення пострілів та виготовлений саморобним способом за типом обрізів шляхом вкорочення ствола до остаточної довжини 535 мм, встановлення саморобної пістолетної рукоятки та мушки, напівавтоматичного мисливського карабіну моделі «Н002В», № НОМЕР_4 , калібру 5,6 мм промислового виробництва (компанія HENRY REPEATING ARMS, СІЛА), які зберігаються у камері для зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15 - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

Суддя: