ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
розглянувши в закритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.06.2022 р. в кримінальному провадженні №0000110 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.4 ст.152 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.06.2022 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.152, ч.2 ст.301 КК України і йому призначено покарання:

за ст.152 ч.4 КК України 11 років позбавлення волі;

за ст.301 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з 17 липня 2021 року.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 залишено у виді тримання від вартою.

Цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 задоволено та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 100 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

ЄУНСС 718/2834/21 провадження №11кп/822/293/22 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_10 .
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 10297 грн. 20 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Вирішено включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_9 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності малолітньої особи.

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 16.07.2021 року в вечірній час, приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та прямуючи дорогою по вул. Шевченка в смт. Неполоцівці Чернівецького району Чернівецької області, зустрів малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вік яких ОСОБА_9 було достеменно відомо.

В подальшому ОСОБА_9 , перебуваючи разом з неповнолітніми поблизу свого помешкання, що розташоване в АДРЕСА_1 , куди вони спільно дійшли, прямуючи по своїх домівках, наказав малолітньому ОСОБА_11 йти додому, а малолітнього ОСОБА_7 схопив силоміць за руку та під приводом необхідної йому допомоги по ремонту комп`ютера, завів до свого будинку.

Після цього ОСОБА_9 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, без добровільної згоди малолітнього ОСОБА_7 , якому на той час було 12 років та який внаслідок малолітства не міг усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно нього дій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_7 з використанням геніталій.

Так, в ніч на 17.07.2021 року, в період часу з 00:00 год. по 01.00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 , залишившись наодинці з малолітнім ОСОБА_7 та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на задоволення статевої пристрасті, зняв з себе одяг та нижню білизну, оголивши таким чином свої геніталії, а в подальшому, застосовуючи психологічний тиск, самостійно роздягнув малолітнього ОСОБА_7 . Після цього за допомогою комп`ютерної техніки шляхом використання всесвітньої мережі Інтернет ОСОБА_9 продемонстрував малолітньому ОСОБА_7 відеозаписи та фотозображення зі сценами статевих актів. При цьому, під час демонстрації вказаних відеозаписів та фотозображень ОСОБА_9 , переслідуючи мету, спрямовану на вчинення дій сексуального характеру, почав своїми руками торкатися до статевого органу малолітнього ОСОБА_7 , після чого, застосовуючи психологічний тиск, змусив малолітнього торкатися до свого статевого органу.

Потім ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до малолітнього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що в силу його загального фізичного та психологічного розвитку він не міг чинити опір, з використанням психологічного насильства, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_7 з використанням геніталій, а саме ОСОБА_9 проти волі малолітнього ввів свій статевий орган в ротову порожнину потерпілого, порушивши при цьому статеву недоторканність малолітнього ОСОБА_7 .

Також ОСОБА_9 , всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони розповсюдження вульгарно-натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, що посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться у явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, а також завдають шкоди моральному вихованню людей, особливо малолітніх та неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст.2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року, вимог ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про припинення обігу порнографічних видань та торгівлі ними», укладеної в Женеві 12.09.1923 р., а також Конвенції Ради Європи «Про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифіковану Україною 20.06.2012 року, став на шлях вчинення умисного злочину проти моральності, який вчинив за таких обставин.

Так, в ніч на 17.07.2021 року в період часу з 00:18 год. по 00:44 год. ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження з числа файлів та відеопродукції порнографічного характеру, до яких він попередньо отримав доступ за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, використовуючи власний комп`ютер (накопичувач на жорстких магнітних дисках Seagate ST1000DM 003-9YNI, серійний №SID7WJ7V), що розташований в системному блоці комп`ютера Lenovo H520s серійний №ES11079492, умисно, шляхом показу та демонстрації малолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розповсюдив порнографічні предмети у вигляді зображень та відеопродукції, які містять ознаки порнографічного характеру.

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити виправдувальний вирок щодо нього.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що суд не отримав належних і допустимих доказів, які б прямо чи в сукупності з іншими доказами вказували на те, що він вчинив інкриміновані йому злочини. Зазначав, що вирок ґрунтується на припущеннях. Також посилався на свої показання, які він давав в судовому засіданні, а саме, що ОСОБА_7 добровільно зголосився йому допомогти налаштувати програму в комп`ютері і коли той сидів за комп`ютером, сам він вийшов на вулицю покурити, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_7 переглядає порносайти. Малолітній ОСОБА_7 тоді попросив його нікому про це не повідомляти. Останній міг вільно пересуватися по будинку, користуватися мобільним телефоном. Він не утримував проти його волі і ніяких дій, які йому інкримінуються, щодо ОСОБА_7 не вчиняв. А коли в будинок стали стукати, ОСОБА_7 сказав, що хоче вийти з будинку через вікно, оскільки боїться виходити через вхідні двері. Через деякий час приїхали працівники поліції. Зазначав, що порнографічні відеозаписи зберігалися у нього на комп`ютері, але він їх ОСОБА_7 не демонстрував, а той самостійно їх відшукав та дивився. Зазначав, що покази свідків суперечать один одному, жоден зі свідків не бачив, що він вчиняв протиправні дії щодо ОСОБА_7 . Законний представник, будучи допитаною в судовому засіданні, давала показання зі слів малолітнього сина. Ще вказував, що ОСОБА_7 після того, як вистрибнув на вулицю через вікно, не побіг до людей, які були біля його будинку, а побіг в іншу сторону. При цьому свідок ОСОБА_12 вказував, що ОСОБА_13 мовчав і нічого не говорив, а свідок ОСОБА_14 вказує, що потерпілий говорив, що він, ОСОБА_9 змушував потерпілого мастурбувати та вступити з ним орогенітальний контакт. Зазначав, що мова йде про примушування до вчинення мастурбації та орогенітального контакту, а не про сам факт вчинення таких дій. Апелянт також зазначав, що протокол огляду місця події є неналежним доказом, оскільки не містить інформації про події кримінальних правопорушень і ця слідча дія проведена без участі підозрюваного. Також вказував, що в судовому засіданні він спростував показання, які давав під час слідчого експерименту, так як останній проводився під тиском працівників поліції. Ще зазначав, що сліди сперми, які були виявлені в будинку на його одежі, належать йому самому і вони могли появитись там раніше. Також вказував, що на тілі потерпілого слідів зґвалтування, тілесних ушкоджень та сперми не виявлено Вказував, що висновок експерта №121 в частині того, що на задній частині шортів та трусів виявлено сліди слини, яка може належати ОСОБА_15 , суперечить висновку експерта №679, згідно якого при дослідженні мазка-відбитку зі статевого члена ОСОБА_9 слини ОСОБА_16 не виявлено. Апелянт також вказував, що висновок психологічного дослідження не є належним та допустимим доказом, оскільки містить лише переказ суті обставин обвинувачення та особисту думку особи, яка проводила це дослідження і яка не є ліцензованим психологом та не має права проводити такі дослідження. Ще зазначав, що по справі не проведено судовово-психологічну експертизу потерпілого для встановлення наслідків вчиненого кримінального правопорушення та з метою встановлення чи правильно потерпілий оцінював характер і значення сексуальних дій, що вчинялися щодо нього. Також потерпілий в написаних ним смс-повідомленнях не вказував, що проти нього вчиняються протиправні дії обвинуваченим. Вказував, що суд відхилив клопотання захисту про допит малолітнього потерпілого в судовому засіданні і сторона захисту позбавлена була можливості задавати питання останньому. Вважає, що не було підстав допитувати малолітніх потерпілого та свідка в порядку ст.225 КПК України. Також не встановлено, в якій формі він вчиняв психологічний тиск на потерпілого. Крім того, в судовому засіданні він вказав, що при спілкуванні з потерпілим не знав про його вік, а суд не встановив вказані обставини.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора та законного представника малолітнього потерпілого, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта є необґрунтовані і в задоволенні його апеляційної скарги необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, що наведені у вироку суду, повністю підтверджується дослідженими в суді доказами, аналіз яких наведено в оскаржуваному рішенні і яким дана правильна юридична оцінка.

Так, з показань малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , даних ним під час проведення його допиту в порядку ст.225 КПК України, вбачається, що ввечері він повертався додому зі своїм товаришем ОСОБА_17 і до них підійшов ОСОБА_9 . Тоді ж останній запропонував ОСОБА_18 іти до дому, а його під приводом допомогти йому в налаштуванні комп`ютера, силоміць потягнув до свого будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_19 завів його в кімнату і штовхнув на ліжко, а сам включив комп`ютер і став демонструвати йому відео порнографічного характеру. Після цього ОСОБА_20 також ліг біля нього на ліжко, роздягнув його і став мастурбувати йому статевий орган. В подальшому ОСОБА_20 примусив його мастурбувати йому статевий орган. Потім ОСОБА_19 пішов курити, а повернувшись, примусово вступив з ним в орогенітальний контакт. Перебуваючи в будинку ОСОБА_19 , він спілкувався по телефону з мамою та надіслав смс-повідомлення ОСОБА_18 з проханням надати йому допомогу. Потім в двері будинку стукала невістка ОСОБА_21 та говорила, що той знову привів дітей. По вказівці ОСОБА_21 він вистрибнув через вікно на вулицю та побіг додому. По дорозі його наздогнали родичі та ОСОБА_22 і він їм розказав про те, що трапилось. (т.1 а.с.205)

З даних протоколу та відеозапису слідчого експерименту, проведеного з малолітнім потерпілим ОСОБА_7 , вбачається, що при проведенні цієї слідчої дії останній на місці показав та детально розповів про вчинені обвинуваченим щодо нього дії та показав, яким чином той застосовував до нього фізичне насильство, затягуючи в свій будинок. При цьому потерпілий дав такі ж показання, які він давав під час його допиту, проведеного в порядку ст.225 КПК України (т.1 а.с.209-213).

З протоколу слідчого експерименту та відеозапису до нього, проведеного з участю підозрюваного ОСОБА_9 , його захисника та понятих, вбачається, що в ході проведення цієї слідчої дії підозрюваний на пропозицію слідчого добровільно на місці події показав та розказав, що будучи в стані алкогольного сп`яніння, ввечері він зустрів хлопців і потерпілому запропонував піти до нього в будинок і подивитися фільм, на що той погодився. В будинок потерпілий зайшов добровільно, там на прохання останнього він включив комп`ютер та відео порнографічного характеру. Після перегляду відео потерпілий сам мастурбував свій статевий орган. Він в той час також лежав на ліжку і запропонував потерпілому мастурбувати статевий орган того, на що потерпілий погодився. Потім він запропонував, щоб потерпілий здійснив аналогічні маніпуляції з його статевим органом і останній на це також погодився. В подальшому він запропонував ОСОБА_7 вступити з ним в орогенітальний контакт, на що той погодився і вони вступили в орогенітальний контакт, який тривав кілька секунд. Скільки ОСОБА_13 було років, він не знав, бачив, що той є молодий, але не думав, що аж настільки. При проведенні цієї слідчої дії ОСОБА_9 детально розказав та на місці в будинку за місцем свого проживання показав де відбувались події, у вчиненні яких його підозрюють (т.2 а.с.110-116).

З показань малолітнього свідка ОСОБА_11 , які він дав в ході його допиту, проведеного в порядку ст.225 КПК України, вбачається, що він з ОСОБА_23 йшли по вулиці в смт. Неполоківці в напрямку до своїх будинків. Там до них підійшов ОСОБА_24 і спитав як їх звати і скільки їм років. Вони назвали свої імена і сказали, що їм по 12 років. В подальшому під час розмови ОСОБА_20 сказав йому іти до дому, а ОСОБА_16 покликав до себе до дому допомогти відремонтувати комп`ютер. Через деякий час, коли він був дома, йому на телефон надійшло смс-повідомлення від ОСОБА_16 з проханням про допомогу. Після цього він пішов до будинку ОСОБА_21 , там уже були мама і брат ОСОБА_25 . Невдовзі він побачив, як ОСОБА_13 перестрибнув через паркан господарства, де проживав ОСОБА_20 , та побіг в напрямку місця свого проживання. Він тоді побіг за ОСОБА_13 і наздогнавши останнього, запитав в того, що трапилось, на що ОСОБА_13 відповів, що ОСОБА_19 примусив його до орогенітального контакту. (т.2 а.с.17).

З показань свідка ОСОБА_26 вбачається, що її син ОСОБА_19 проживає в іншій будівлі на території їхнього з чоловіком домогосподарства. В одну з ночей вона почула шум та побачила що її невістка ОСОБА_27 стукала в двері будинку, в якому проживав ОСОБА_28 . Невдовзі ОСОБА_28 відкрив двері будинку. Через деякий час привели ОСОБА_29 , останній був стривожений і сказав, що ОСОБА_28 заставляв його цілувати.

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що в одну з ночей до її чоловіка подзвонила його мама ОСОБА_8 та повідомила, що її менший син знаходиться у ОСОБА_21 , після чого її чоловік ОСОБА_12 вдягнувся та пішов з дому. Про те, що сталося з ОСОБА_23 в домогосподарстві ОСОБА_21 , вона дізналася від ОСОБА_30 , який сказав їй, що ОСОБА_9 змушував його мастурбувати, а потім вступити з ним в орогенітальний контакт. Артур також говорив, що ОСОБА_19 в свій будинок потягнув його за руку.

З показань свідка ОСОБА_31 вбачається, що вночі його попросила ОСОБА_27 відвезти до будинку ОСОБА_32 . Коли вони туди приїхали, там були вже мама і брат ОСОБА_29 . Він бачив, як ОСОБА_13 перестрибнув через паркан та побіг вулицею. Коли вони наздогнали малолітнього ОСОБА_13 , останній був переляканий та говорив, що ОСОБА_24 змусив робити йому оральні ласки.

З протоколу огляду місця події від 17.07.2021р. вбачається, що з будинку по АДРЕСА_1 було вилучено мобільний телефон, системний блок, покривало світло-коричневого кольору, покривало бежевого кольору, наволочки, сліди рук (т.1 а.с.47-69).

З висновку експерта № СЕ-19/126-21/5984-Д від 20.08.2021р. вбачається, що два сліди ділянок рук, які виявлені 17.07.2021р. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , вилучені із зовнішньої поверхні дверей в кімнату №4, залишені ділянкою долоні правої руки ОСОБА_7 та ділянкою лівої руки ОСОБА_7 (т.1 а.с.77-95).

З висновку експерта №1420 від 30.09.2021р. вбачається, що в плямах світло-жовтого кольору на покривалі, вилученому під час огляду місця події в кімнаті №4 з будинку ОСОБА_21 , виявлено сперматозоїди без домішка крові. При встановленні групової належності кількісною реакцією абсорбації виявлено антиген ОСОБА_33 може належати особі видільнику з групою крові О, в даному випадку ОСОБА_9 (т.1 а.с.99-102).

З висновку експерта №1418 від 30.09.2021р. вбачається, що в плямах світло-жовтого кольору на покривалі (об`єкт №5), вилученому під час огляду місця події в кімнаті №5 будинку ОСОБА_21 , виявлено сперматозоїди без домішка крові. При встановленні групової належності сперми кількісною реакцією абсорбації виявлено антиген ОСОБА_33 може належати особі видільнику з групою крові О, в даному випадку ОСОБА_9 (т.1 а.с.110-113).

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 17.07.2021р., з будинку в АДРЕСА_2 . було вилучено належний малолітньому ОСОБА_7 одяг, а саме: футболку, шорти та труси, в яких він був одітий 16.07.2021р. біля 23 год. 30 хв. (т.1 а.с.167-175).

З висновку експерта №1464 від 30.09.2021р. вбачається, що на трусах, належних ОСОБА_7 (об`єкти №№2, 4) знайдено поодинокі сперматозоїди без домішка крові. При встановленні групової належності сперми реакцією абсорбації елюції виявлено антиген А. Походження сперми не виключається від особи не видільника групи крові А, в даному випадку ОСОБА_7 (т.1 а.с.179-182).

З висновку експерта №121 від 30.09.2021р. вбачається, що на шортах і трусах, які належать ОСОБА_9 , виявлена слина та епітеліальні клітини, походження яких не виключено від самого ОСОБА_34 , так і від потерпілого ОСОБА_7 . Це можливо також у випадку змішування клітин від самого ОСОБА_9 і слини від потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.с.88-91).

З висновку експерта №СЕ-19/126-21/7060-КТ від 01.10.2021р. вбачається, що предметом дослідження був системний блок комп`ютера «Lenovo», який був вилучений з будинку, в якому мешкає ОСОБА_9 і на накопичувачі на жорстких магнітних дисках міститься 35 відео файлів, 39327 графічних файлів, історія відвідування Інтернет сайтів. Виявлені файли були скопійовані на оптичний диск DVD-R (т.1 а.с.118-123).

З протоколу огляду від 22.10.2021р. вбачається, що під час цієї слідчої дії було оглянуто виявлені файли на комп`ютері «Lenovo», який був вилучений з будинку, в якому мешкає ОСОБА_9 , та записані на диск лазерних систем зчитування, і які містять ознаки порнографії та дитячої порнографії. Т.1 а.с.128-135).

З висновку експерта №СЕ-19/107-21/9073-МЗ від 26.10.21р. вбачається, що серед файлів, які були виявлені на комп`ютері ОСОБА_9 , окремі файли містять ознаки порнографічного характеру, а два файли, а саме f_000c8a та f_000ca3 належать до дитячої порнографії (т.1 а.с.140-151).

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.190).

А тому твердження обвинуваченого про те, що суд не встановив факт обізнаності його про вік малолітнього ОСОБА_7 є безпідставним та спростовується показаннями малолітнього свідка ОСОБА_11 даними копії свідоцтва про народження потерпілого.

Отже, аналіз вищевказаних доказів, а також інших доказів, які були досліджені судом першої інстанції та перевірені в апеляційній інстанції, свідчить про правильність висновку суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ст.301 ч.2, 152 ч.4 КК України, оскільки він вчинив умисне розповсюдження порнографічних предметів за кваліфікуючими ознаками: вчинене щодо відеопродукції та розповсюдження серед неповнолітніх зображень та відеопродукції порнографічного характеру, а також вчинив зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, за кваліфікуючою ознакою: зґвалтування, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Посилання апелянта в поданій скарзі на те, що вирок ґрунтується виключно на припущеннях, є безпідставним, суперечить дійсним обставинам справи та доказам, яким дано детальний аналіз та наведено у вироку суду і в цій ухвалі. Заперечення обвинуваченим своєї вини в даному випадку може свідчити про обраний ним спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності.

Фактично обвинувачений огульно заперечує як показання потерпілого, свідків, в тому числі і показання своєї матері, так і свої ж показання, які він давав під час проведення з ним слідчого експерименту.

З переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису проведення слідчого експерименту з підозрюваним на досудовому слідстві, вбачається, що в той час ОСОБА_9 добровільно на пропозицію слідчого давав послідовні показання та фактично показував на місці які дії він вчиняв з потерпілим та визнавав свою провину у вчиненні інкримінованих йому діянь, заперечуючи лише факти застосування ним психологічного і фізичного насильства щодо малолітнього потерпілого. Дана слідча дія проводилась з участю його захисника та двох понятих і будь-яких даних про застосування до нього неправомірних дій з боку працівників поліції не було. Крім того, сам ОСОБА_9 не оскаржував дії працівників поліції, які ті здійснювали в ході проведення цієї слідчої дії.

А тому твердження апелянта про те, що він себе обмовив при проведенні слідчого експерименту внаслідок застосування до нього неправомірних дій працівниками поліції, є безпідставні.

Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що було порушено його право на допит малолітніх потерпілого та свідка через те, що останні не були допитані під час судового розгляду справи по суті, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку, для забезпечення психічного здоров`я малолітніх потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_35 останніх було допитано в судовому засіданні в порядку ст.225 КПК України з дотриманням вимог, передбачених цією нормою. А тому колегія суддів вважає, що в даному випадку не було порушено право обвинуваченого на захист. При цьому в суді апеляційної інстанції було оглянуто витребувані з суду першої інстанції матеріали судових проваджень №1-кс/727/3181/21, №1кс/727/3180/21, здійснених за клопотаннями слідчого про допит малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та малолітнього свідка ОСОБА_11 . З наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_9 власноручно написав заяви про те, що він був повідомлений про допит малолітніх потерпілого та свідка в порядку ст.225 КПК України, але не бажав приймати участь в судових засіданнях при допиті цих осіб. На цих же заявах є також підписи захисника обвинуваченого. Тобто, порушень вимог ст.225 КПК України під час допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та малолітнього ОСОБА_11 не встановлено.

Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що протоколи огляду місця події є неналежними доказами через те, що, на його думку, не містять інформації про вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів зазначає, що таке твердження є безпідставним. Так, при проведенні вказаних слідчих дій були вилучені речі та сліди, які в послідуючому були предметом експертних досліджень і пізніше на вилучених предметах було виявлено сперму, слину, відео файли порнографічного змісту, сліди рук потерпілого, які в сукупності з іншими доказами підтверджують показання малолітнього потерпілого ОСОБА_7 про обставини вчинених щодо нього протиправних діянь та винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Твердження апелянта про те, що доводи його про невинуватість не спростовані судом, на думку колегії суддів, є його довільним трактуванням та неправильним розумінням тих доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Твердження обвинуваченого про те, що малолітній потерпілий ОСОБА_36 оговорив його, з урахуванням аналізу всіх доказів по справі і того, що раніше обвинувачений та потерпілий не були знайомі, є безпідставним.

Крім того, згідно висновку комісійної психолого-психіатричної експертизи №478 від 22.07.2021 р. у потерпілого ОСОБА_7 ознак підвищеного навіювання та брехливості не виявлено (т.1 а.с.257-258).

Твердження обвинуваченого про те, що висновки експерта №121 суперечить висновку експерта №679, є безпідставним, оскільки предметом експертних досліджень при проведенні вищевказаних експертиз були різні об`єкти і тому висновки експертів в даному випадку не можуть бути однаковими чи доповнювати один одного.

Посилання обвинуваченого в скарзі на те, що по справі не проведена судово-психологічна експертиза щодо малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , також є безпідставним, оскільки по справі проведена комісійна психолого-психіатрична експертиза (т.1 а.с.257-258).

Що стосується інших, наведених обвинуваченим в апеляційній скарзі підстав, на його думку, необґрунтованості оскаржуваного вироку та недопустимості окремих доказів, колегія суддів не вважає необхідним наводити в цій ухвалі спростувань на них. При цьому колегія суддів керується висновками рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші Проти України» від 10.02.2010р., згідно яких Суд зазначив, що «хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.»

Також колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.50, 65 КК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок суду є законний та обґрунтований належними і допустимими доказами і підстав для його зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.06.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 301 ч.2, 152 ч.4 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя