Справа № 279/3849/22
Провадження № 1-кс/279/840/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2022 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
особи, щодо якої вирішується
питання про екстрадиційний арешт ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Коростень Житомирської області клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт)
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова , уродженця Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 ; згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуці,
В С Т А Н О В И В:
25 серпня 2022 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подане клопотання мотивовано тим, що 15.06.2021 року до Міністерства юстиції України спрямовано запит Міністерства юстиції Республіка Молдова , згідно якого ОСОБА_4 засуджено судом Орхей (м.Шолденешт) Республіки Молдова 22 березня 2021 року за скоєння злочину, передбаченого п.п.с,dч.2ст.186 Кримінального кодексу Республіки Молдова (крадіжка, поєднана з проникненням у житло,інше примиіщення чи сховище, що завдала значної шкоди ) до 1 року позбавлення волі та запитано видачу ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання на територію Республіки Молдова.
Кримінальна відповідальність за вчинене ОСОБА_4 діяння передбачена ч.3ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що згідно положень ч.5ст.12 КК України є тяжким злочином, тобто злочином, в рамках якого є можливим екстрадиція правопорушника.
ОСОБА_4 не є громадянином України, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту , не має, за станом здоров"я протипоказання до його етапування відсутні .
Передбачений ст.49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин не закінчився.
Злочин, за який вимагається видача ОСОБА_4 , не належить до військових злочинів і не має політичного характеру.
Молдовською стороною надано гарантії забезпечення ОСОБА_4 права на перегляд вироку Орхей (м.Шолденешт) від 22.03.2021, винесеного за його віджсутності, відповідно до ст.3 Другого додаткового протоколу 1978 року до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2021 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.332-2 КК України до 1 року позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в ДУ "Коростенська ВК №71", строк відбування покарання спливає 25.08.2022.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Затриманий ОСОБА_4 повідомив, що володіє українською мовою та послуг перекладача не потребує. Судом роз"яснено його право зробити заяву, надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), на що ОСОБА_4 категорично відмовився.
ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та особи, відносно якої розглядається клопотання, дійшов до наступного висновку.
Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
В матеріалах справи наявний протокол затримання особи від 25 серпня 2022 року, на підставі якого ОСОБА_4 було затримано після постановлення ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду від 25.08.2022 про відмову в задоволенні клопотання прокурора про обрання тримання під вартою.
Так, з матеріалів вбачається, що вироком суду Орхей, Шолденештский офис ОСОБА_4 засуджений за п.п.с,d ч.2ст.186 Кримінального кодексу Республіки Молдова (крадіжка, поєднана з проникненням у житло,інше примиіщення чи сховище, що завдала значної шкоди ) до 1 року позбавлення волі та запитано видачу ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання на територію Республіки Молдова.
Кримінальна відповідальність за вчинене ОСОБА_4 діяння передбачена ч.3ст.185 КК України , санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто є злочином, в рамках якого є можливим екстрадиція правопорушника.
ОСОБА_4 не є громадянином України , за станом здоров"я протипоказань до його етапування немає.
Вироком Хмельницького міськайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1ст.332-2 КК України на 1 рік позбавлення волі. В даний час відбув покарання в Коростенській ВК №71, звільнений 25 серпня 2022 року.
ОСОБА_4 має адресу проживання АДРЕСА_1 , проживає зі співмешканкою, що стверджується відповідною довідкою.
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4 звертався із заявами про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. Згідно відповіді Державної міграційної служби видно, що опрацьовано заяву ОСОБА_4 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Вказана заява направлена за належністю до УДМС у Вінницькій області для здійснення необхідних процедурних заходів, передбачених Законом України " Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".(Саме ОСОБА_4 має особисто з"явитися для подання певних даних) .
25.08.2022 на підставі повідомлення НЦБ Інтерпол, номер файлу НОМЕР_1 , посилковий номер Інтерполу 2020/79331-1 статус "wanter" (розшукується), причина "arrest"( арешт), повідомлення сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Житомирській області від 25.08.2022 ОСОБА_4 перебуває в обліках Генерального секретаріату Інтерполу з метою розшуку та подальшої екстрадиції до Республіки Молдова.
Передбачений ст.49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин не закінчився.
Злочин, за який вимагається видача ОСОБА_4 , не належить до військових злочинів і не має політичного характеру.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина Республіка Молдова Міністерством юстиції України покладено на Житомирську обласну прокуратуру.
Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.
Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 27.11.2014 року (справа «Хомулло проти України» , заява № 47593/10 ), суд повторно зазначав, що мета пункту 4 статті 5 полягає у забезпеченні права осіб, яких затримано і взято під варту, на судовий контроль за законністю застосованого до них заходу (див. рішення від 11 жовтня 2007 року у справі «Насруллоєв проти Росії» (Nasrulloyev v. Russia), заява № 656/06, п. 86).

Більше того, пункт 4 статті 5 Конвенції, гарантуючи взятим під варту особам право ініціювати судове провадження для встановлення законності позбавлення їх свободи, також проголошує їхнє право на судове рішення стосовно законності тримання під вартою, що має бути ухвалене без зволікань після порушення такого провадження, а також на рішення суду про звільнення, якщо виявиться, що тримання під вартою незаконне (див. вищенаведене рішення у справі «Барановський проти Польщі» (Baranowski v. Poland), п. 68). Існує особлива потреба у швидкому рішенні щодо законності тримання під вартою у випадках, коли триває судовий розгляд, оскільки підсудний має повною мірою користуватися перевагами принципу презумпції невинуватості (див. рішення від 4 жовтня 2001 року у справі «Іловєцький проти Польщі» (Ilowiecki v. Poland), заява № 27504/95, п. 76). Та ж логіка може застосовуватися і до тримання під вартою до вирішення питання щодо екстрадиції, коли розслідування ще триває (див. рішення від 8 січня 2009 року у справі «Худякова проти Росії» (Khudyakova v. Russia), заява № 13476/04, п. 92)

Матеріали клопотання прокурора про застосування щодо громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) не містять доказів щодо обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання його під вартою.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Крім того, щодо ОСОБА_4 вже був застосований в іншому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .(відбув 4 місяці тримання під вартою) за ухвалою слідчого судді Хмельницького районного суду Хмельницької області.

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу ОСОБА_4 , його віку, наявності сім"ї на території України, місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку, що необхідно застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом) у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит на видачу .
При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та до тримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі вразі засудження , виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Згідно вимог ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Правовідносини між Україною і Республікою Молдова врегульовано Європейською конвенцію про видачу правопорушників 1957 року, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.
Згідно ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.
Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.
Відповідно до п. 9 про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
Відповідно до ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя врахував відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є необгрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити, при цьому обирає щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
Враховуючи викладене, керуючись положеннями Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.ст. 197, 376, 584 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) строком на два місяці, до фактичної передачі компетентним органам Республіки Молдова , - відмовити.
Застосувати до затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) особи на запит іноземної держави.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ) або іншого, яке буде визначене ним після звільнення з-під варти, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано екстрадиційний арешт.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді 29.08.2022 року о 15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1