Справа № 452/2068/21
Провадження № 1-кп/452/28/2022
ВИРОК
Іменем України

29 червня 2022 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000572 від 08 жовтня 2020 рокупро обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міженець Старосамбірського району (тепер Самбірського району) Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, з громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, має на утриманні 1 малолітню дитину, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як визнано судом доведеним, ОСОБА_5 03 жовтня 2020 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Megane» р.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі "Мостиська-Самбір" у напрямку до м. Мостиська, при проїзді її ділянки у районі 35 км, що між м. Самбір та хутір Рудня Самбірського району, грубо порушив вимоги Р. 1 п. п. 1.5, 1.10 (у частині визначення термінів "дорожня обстановка", "дорожні умови", "безпечна швидкість", "перевага у русі", "обгін", "пішохідний перехід"); Розділу 2 п. 2.3. б), д ); Розділу 10 п. 10.1; Розділу 14 п. п. 14.2.6), 14.6.в); вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) дод. 2 Розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, які виразились у тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не зреагував на її зміну, перед зміною напрямку свого руху - початком виконання маневру обгону, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху та продовжував рух по ній, незважаючи на наближення до місця, де нанесена вузька суцільна лінія дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 та наявний нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками та дорожньою розміткою, що в подальшому призвело до зіткнення із автомобілем "Fiat Scudo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 1.1, та який виконував маневр повороту ліворуч.
У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху, потерпілий ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 181/20 від 03.11.2020, отримав наступні тілесні ушкодження: вдавлений перелом лівої тім`яної кістки, гостра епідуральна гематома лівої тім`яної ділянки, забійна рана в проекції перелому, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вищенаведеними діями вчинив порушення Правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що 03 жовтня 2020 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Megane» р.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі "Мостиська-Самбір" у напрямку до м. Мостиська, порушив правила дорожнього руху, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не зреагував на її зміну, перед зміною напрямку свого руху - початком виконання маневру обгону, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху та продовжував рух по ній, незважаючи на наближення до місця, де нанесена вузька суцільна лінія дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 та наявний нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками та дорожньою розміткою, що в подальшому призвело до зіткнення із автомобілем "Fiat Scudo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 , та який виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а його автомобіль та автомобіль потерпілого отримали механічні ушкодження. Шкоду завдану потерпілому відшкодував в частині за виключенням шкоди, яку повинна відшкодувати «Страхова Компанія «Еталон» в якій він страхував свій автомобіль.
Враховуючи повне підтвердження обвинуваченим фактичних обставин вчинення ним інкримінованого йому злочину, а також те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, а тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини злочину, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину - вчинений злочин за ч.2 ст. 286 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який позитивнохарактеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий, думку потерпілого ОСОБА_8 , який подав до суду заяву про те, що на даний час із обвинуваченим примирився і не має до нього жодних претензій та не буде мати в майбутньому, просить не позбавляти його волі, разом з тим залишає за собою право звернутись до страхової компанії у відповідності до Закону України про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 , суд враховує щире каяття обвинуваченого у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Таким чином суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано його діяння ( ч. 2 ст. 286 КК України) - у виді позбавлення воліз позбавленням права керувати транспортними засобами та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 7 436,95 грн. за проведення судових інженерно - транспортних експертиз слід стягнути з ОСОБА_5 в користь Держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно ст.76 ч.1 п.1 та п.2 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 7 436(сім тисяч чотириста тридцять шість) грн. 95 коп. за проведення судових інженерно - транспортних експертиз - стягнути з ОСОБА_5 в користь Держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя