Справа № 202/3974/22
Провадження № 1-кс/202/2985/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 липня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаннях сил ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 14.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Начальник Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаннях сил ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 14.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 14.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України встановлено, що старший лейтенант командир 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, допустив втрату закріпленої за ним зброї автомату АКМ ТК № НО 5706.
20.07.2022 автомат АКМ ТК 74 № НОМЕР_2 з магазином та патронами калібру 7, 62 мм у кількості тридцяти одиниць було вилучено та зазначене тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Підставою для застосування арешту зазначає п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390, внесеного до ЄРДР 14.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР старший лейтенант командир 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, допустив втрату закріпленої за ним зброї автомату НОМЕР_3 .
20.07.2022 слідчим проведено огляд під час якого було виявлено та вилучено автомат АКМ ТК 74 № НОМЕР_2 з магазином та патронами калібру 7, 62 мм у кількості тридцяти одиниць.
Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Краматорську ОСОБА_6 від 20.07.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні вилучений автомат АКМ ТК 74 № НОМЕР_2 з магазином та патронами калібру 7, 62 мм у кількості тридцяти одиниць.
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі є доказом такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даних вилучених речей, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження.
Отже, матеріали клопотання прокурора доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені речі, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків. Крім того, арешт майна носить тимчасовий характер та може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.
Тому, з метою збереження речових доказів та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню вилучених речей, на зазначене в клопотанні майно необхідно накласти арешт шляхом заборони їх відчуження та розпорядження ними.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаннях сил ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 14.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомат АКМ ТК 74 № НОМЕР_2 з магазином та патронами калібру 7, 62 мм у кількості тридцяти одиниць, який було вилучено 20.07.2022 під час проведення огляду.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1