У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кудрявцівка Веселинівського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001884.

Учасники судового провадження (в режимі відеоконференції):

обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.05.2022 р. включно, без визначення розміру застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 не згоден із рішенням суду про продовження йому запобіжного заходу.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з рішенням суду, вважає клопотання прокурора необґрунтованим, оскільки ризики, на які посилається прокурор, не підтверджуються.
Обвинувачений зазначає, що протягом 2 років стороною обвинувачення не доведено його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, має наміри вступити до територіальної оборони для захисту своєї сім`ї та країни.
Апелянт вказує на те, що він раніше не судимий, одружений, має 3 неповнолітніх дітей 1998, 2017 та 2019 років народження.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час судового засідання, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинах, за які передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинах, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі.
Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань на свою користь або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінальних правопорушень та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Доводи обвинуваченого про наявність у нього постійного місця мешкання та сім`ї, не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Викладене в апеляційній скарзі прохання обвинуваченого про скасування обраного йому запобіжного заходу з метою проходження військової служби є необґрунтованим.
Так, за змістом положень ст. 616 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який під час судового розгляду тримається під вартою дійсно має право звернутися з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, але лише до прокурора, який за результатами розгляду клопотання і за наявності для цього підстав звертається до суду з відповідним клопотанням.
При цьому, положення наведеної статті не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України, що і має місце в даному випадку.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2022 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3