Справа №949/520/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000034 від 06 лютого 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального Кодексу України

В С ТА Н О В И В:

На початку листопада 2021 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що відповідно до п. п. «а» п. 2.1. ч. 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, достовірно знаючи, що він не проходив установленого Законом порядку отримання посвідчення водія та маючи умисел на придбання та подальше використання завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_5 , через невстановлену дізнанням особу, придбав у соціальній мережі «Інстаграм» посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 09 жовтня 2021 року на ім`я ОСОБА_4 та усвідомлюючи, що він не проходив відповідне навчання, не здавав іспити та не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, умисно використовував завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія для керування транспортними засобами до 06 лютого 2022 року, тобто до моменту зупинки та перевірки його працівниками поліції, бланк якого, згідно висновку судового експерта № СЕ-19/118-22/1413-дд від 03.03.2022, не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способам друку та елементах захисту.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.358 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що він дійсно, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, придбав через мережу «Інтернет», завідомо підроблене посвідчення водія, яке використовував до моменту зупинки його працівниками поліції. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.4 ст.358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як кримінальний проступок.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий (а.п.30), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.28), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.29).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 визначених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Тому визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно та вважає необхідним й достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Майнова шкода відсутня.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, які становлять 1372,96 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 1372,96 (одна тисяча триста сімдесят дві гривні 96 копійок).

Речові докази: бланк посвідчення з серійним номером документу НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , який упакований до спец. пакету Національної поліції України МВС Експертна служба №3687905 та переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1