Справа № 372/3030/21
Провадження 1-кп-94/22
ухвала

27 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000587 від 11.06.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Обухівського районного суду Київської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
Прокурор в судовому засіданні подала клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб ОСОБА_4 , оскільки тільки такий запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Ризики, встановлені судом під час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому не відпали, а строк дії попередньо продовженого запобіжного заходу спливає.
В судове засідання захисник ОСОБА_5 не з`явився, будучи повідомленим про день та розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, заяв, клопотнаь не подав.
Обвинувачений через відсутність технічної можливості не вийшов на відеоконференцзв`язок з приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України контроль за доцільністю продовження тримання обвинуваченого під вартою покладено на суд.
Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органом державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністрації та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, замовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
В умовах найкризовішої ситуації в Україні, завданням, передбаченим КПК України, яке покладається на орган державної влади України, органи досудового розслідування, прокуратури та суду, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду, що передбачає собою дотримання процесуальних строків і прийняття відповідних процесуальних рішень у разі їх закінчення.
Положення ст. 615 КПК України передбачають особливості досудового розслідування в умовах воєнного стану та заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, однак безпосередньо не регулюють питання щодо продовження строку тримання під вартою, що свідчить про здійснення даної процедури на загальних підставах, передбачених КПК України.
Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що питання щодо
доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченому слід розглянути без участі обвинуваченого та захисника, оскільки в умовах воєнного стану та частих повідомлень про повітряну тривогу існує об`єктивна загроза життю та здоров`ю учасників кримінального провадження як під час пересування по місту Києву, Київській області так і під час перебування в кімнатах призначених для відеоконференції зв`язку.
Станом на цей час завершити судове провадження до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою неможливо, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.
Доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинним судовим рішенням при обранні запобіжного заходу.
Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні обраного запобіжного заходу суду не подавалось. Надані раніше докази відносно підстав для зміни запобіжного заходу вже оцінювались судом у чинній ухвалі, нових аргументів та доказів суду не представлено.
Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що продовження тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Таким чином, вбачаються достатні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи прокурора ґрунтуються на наданих судді доказах і є достатніми для задоволення клопотань. Достатніх правових і фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотань прокурора суд не вбачає. Доводи клопотань прокурора суд вважає переконливими.
Керуючись ст.ст. 27, 33, 176-180, 350 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 24 вересня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 29.07.2022 року.

Суддя ОСОБА_1