Справа № 308/9403/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2019, у рамках кримінального провадження № 0002504, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2018,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2019, у рамках кримінального провадження № 0002504, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2018

В обґрунтування клопотання посилається на те, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2019 року задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0002504 від 09.08.2018 року за ч. 3 ст. 190 та ст. 356 КК України про накладення арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення № 6, загальною площею 108,2 кв.м., що розташоване в будинку АДРЕСА_1 .

Вказує, що 29 січня 2021 року старшим слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0002504 від 09.08.2018 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190, ст. 356 КК України. У вказаній постанові про закриття кримінального провадження вказується про те, що належність майна та момент набуття власності на нього є питанням, яке має вирішуватись в порядку передбаченому СКУ, ЦКУ, ЦПКУ.

За таких обставин, на думку заявника, відпали підстави для подальшого арешту майна, а саме: нежитлового приміщення № 6, загальною площею 108,2 кв.м., що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , і такий на даний час є неправомірним та обмежує права особи на користування належним їй майном.

Адвокат ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна без їх участі. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленими.
Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування за № 0002504, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2018 року за ч. 3 ст. 190 та ст. 356 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2019 року задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0002504 від 09.08.2018 року за ч. 3 ст. 190 та ст. 356 КК України, накладено арешт у вигляді заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчужувати речовий доказ по кримінальному провадженню №0002504, а саме нежитлове приміщення № 6 загальною площею 108, 2 кв.м., що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , яке належить їй на підставі договору дарування №628 від 04.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що підтверджується інформаційною довідкою №148047762 від 04.12.2018, з метою забезпечення його збереження.

Також встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 29 січня 2021 року закрито кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0002504 від 09.08.2018 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ст. 356 КК України.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
За таких обставин, оскільки постанова про закриття кримінального провадження № 0002504 винесена слідчим, а не прокурором, а тому, як вбачається з наданої постанови, питання про скасування арешту на вищезазначене майно не було вирішено стороною обвинувачення.
Слідчий суддя враховує, що із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

З огляду на те, що кримінальне провадження №0002504, закрито 29.01.2021 року, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, яке постановою слідчого закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала. Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2019 року справа № 308/14809/18, у рамках кримінального провадження за №0002504 від 09.08.2018, у вигляді заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчужувати речовий доказ по кримінальному провадженню №0002504, а саме нежитлове приміщення № 6 загальною площею 108, 2 кв.м., що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , яке належить їй на підставі договору дарування №628 від 04.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що підтверджується інформаційною довідкою №148047762 від 04.12.2018, з метою забезпечення його збереження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1