Справа № 158/1192/22
Провадження № 1-кс/0158/436/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника власників майна - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000319 від 29.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Слідча СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_12 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну серії МОА №622319 від 18.04.2022 року та товарно-транспортну накладну №947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано), які було вилучено в ході проведення огляду місця події 29.06.2022 року на узбіччі автодороги Т03-09 із сполученням Дубенче-Стара Вижівка - Луцьк- Турійськ Рожище Ківерці Піддубці, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000319 від 29.06.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Своє клопотання слідча мотивує необхідністю збереження речових доказів, якими є вилучене майно, оскільки, на її думку, існує сукупність підозр, що вони є доказами вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_11 та прокурор ОСОБА_13 клопотання підтримали з підстав викладених у ньому, просили його задовольнити.

Власники майна ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , їх представники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо задоволення клопотання заперечили, просили в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 29.06.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с.4).

В рамках даного кримінального провадження, 29.06.2022 року проведено огляд місця події на узбіччі автодороги Т03-09 із сполученням Дубенче-Стара Вижівка - Луцьк- Турійськ Рожище Ківерці Піддубці, в ході якого вилучено транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну серії МОА №622319 від 18.04.2022 року та товарно-транспортну накладну №947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано) (а.с.8)

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.06.2022 року, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.9).

За змістом п. 7 ч .2 ст. 131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, із метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідча, доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на транспортні засоби, вказувала про те, що на даний момент існує сукупність підозр, що вони є доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України "Незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання збут лісу", у кримінальному провадженні №0000319.

Нормами ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Статтею 42 Конституції України гарантовано кожному право на здійснення підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання не містять доказів, а сторона обвинувачення в ході його розгляду не навела достатніх обґрунтувань та не надала належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що таке майно як транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст.167 КПК України в кримінальному провадженні №0000319, у тому числі із врахуванням правової кваліфікації кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 246 КК України, окрім як визнання цього майна речовими доказами постановою слідчого, та підозр, які фактично нічим не підтверджені.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, власник вищевказаних транспортних засобів ОСОБА_6 використовує їх для здійснення підприємницької діяльності - надання в оренду вантажних автомобілів та перевезення вантажів. Безпосереднім водієм цих транспортних засобів є ОСОБА_15 , який і здійснював перевезення вантажу, а саме колод дерев породи «сосна».

Відтак, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що таке майно як транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 , які 29.06.2022 року було тимчасово вилучено в ході проведення огляду місця події, не можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України у кримінальному провадженні за №0000319, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 та ч. 2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України на нього не може бути накладено арешт.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено достатність підстав вважати, що надані власником деревини ФОП ОСОБА_5 документи, а саме товарно-транспортну накладну серії МОА №622319 від 18.04.2022 року, та товарно-транспортну накладну №947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано) можуть містити на собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а тому для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання, відчуження в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання старшої слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 в цій частині підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170 -174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на товарно-транспортну накладну серії МОА № 622319 від 18.04.2022 року, та товарно-транспортну накладну № 947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано), які були добровільно надані ОСОБА_5 , тимчасово позбавивши можливості відчужувати, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином ними до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 негайно повернути власнику ОСОБА_6 .

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 12 год. 45 хв. 11.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1