Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5346/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2022 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції з Бердичівським міськрайонним судом апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2022 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000338 ст. ст. 121 ч. 1, 186 ч. 3, 125 ч. 1 КК України, -
в с т а н о в и в:

Ухвалою суду першої інстанції, що оскаржується в апеляційному порядку, задоволено клопотання прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено на 60 діб до 03.11.2022 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному № 0000338 ст. ст. 121 ч. 1, 186 ч. 3, 125 ч. 1 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід щодо нього на денний домашній арешт. Твердить про необґрунтованість ухвали, неповне врахування судом стану його здоров`я та необхідність в проходження лікування. Вказує також, що не збирається будь-яким чином впливати на потерпілого та свідків.
Заслухавши доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Голубівка Ружинського району Житомирської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, однак з дружиною разом не проживав, працював водієм ТОВ «Бердичівський хлібзавод», раніше судимий: 29.04.1992 за ст. ст. 215-3 ч. 1, 46-1 КК України на 1 рік позбавлення волі; 04.11.1992 - за ст. ст. 17 ч.2, 215-3 ч. 2; 42; 43; 14 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі; 10.02.1995 - за ст. ст. 141 ч. 2, 142 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 28.07.1999 - за ч. 3 ст. 81 КК України на 3 роки позбавлення волі; 25.05.2007 - за ст. ст. 309 ч. 1, 307 ч. 2, 186 ч. 2, 263 ч. 1 КК України на 4 роки і 1 місяць позбавлення волі; 30.07.2010 - за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років і 5 місяців позбавлення волі; 15.02.2017 за ч. 2 ст. 186 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі; вироком Апеляційного суду Житомирської області від 24.04.2017 скасовано вирок від 15.02.2017 в частині призначення покарання та постановлено новий вирок в цій частині, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 13.03.2020 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 9 днів.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обвинувачується ст. ст. 121 ч. 1, 186 ч. 3, 125 ч. 1 КК України у тому, що: 24.05.2021 перебуваючи по АДРЕСА_2 він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння потерпілому ОСОБА_9 ; 01.09.2021 у домоволодінні ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження; 10.10.2021 у кв. АДРЕСА_4 повторно вчинив грабіж - відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_11 , на загальну суму 733,33 грн, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з проникненням у житло.
У судовому засіданні 05.09.2022 прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, обвинувачений ОСОБА_8 та захисник заперечували проти задоволення цього клопотання та вважали за можливе змінити запобіжний захід на домашній арешт.
При розгляді клопотання прокурора судом першої інстанції було враховано хворобливий стан здоров`я ОСОБА_8 та одержання ним лікування в умовах стаціонару у філії ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВСУ, відсутність відомостей про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може перебувати під вартою.
На даний час у справі є дані про те, що 04.10.2022 обвинувачений ОСОБА_8 був направлений та транспортований ШМД до КП «Лікарня №2» для надання невідкладної допомоги з приводу певного діагнозу, зокрема, цирозу печінки, панкреатиту та цукрового діабету, про що обвинуваченим заявлено в апеляційній скарзі.
Вказані хвороби були відомі суду першої інстанції, а погіршення стану здоров`я ОСОБА_12 з 04.10.2022 сталося після розгляду судом першої інстанції клопотання прокурора.
За таких обставин, оскільки на даний час обвинувачений ОСОБА_8 одержує адекватну медичну допомогу в умовах стаціонару КП «Лікарня №2» м. Житомира, з урахуванням вищевказаних даних про особу обвинуваченого та тяжкість обвинувачення, прокурором доведена доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки продовжують існувати високі високих ризики того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та неможливість застосування до вказаної особи іншого (альтернативного) запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що прокурор не обґрунтував належним чином свої доводи щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою та ними не доведено неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження та наведеними вище обставинами.
Тому на даний час суспільний інтерес у подальшому триманні обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, попри презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи цієї особи з метою досягнення завдань кримінального провадження, наведених у ст. 1 КК України.
Ухвала суду першої інстанції є достатньо обґрунтованою та висновки суду першої інстанції про обґрунтованість клопотання прокурора відповідають фактичним обставинам справи.

Тому апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2022 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000338 ст. ст. 121 ч. 1, 186 ч. 3, 125 ч. 1 КК України, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: