Справа № 173/473/22
Номер провадження1-кп/173/124/2022
В И Р О К
іменем України

13 червня 2022 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000062 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ганнівка Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області,офіційно не працюючого, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючому на утриманні одну малолітню дитину, не судимого,зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що з 24.02.2022 в Україні на підставі Указу президента України №64/2022 введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 , 19 березня 2022 року, близько 00 год 20 хв (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, пішов до кімнати в якій відпочивав господар будинку та його знайомі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний намір, підійшов до дерев`яної тумби, на якій знаходився мобільний телефон марки Хіаоmі МІ Lite 4/64 GВ корпус синього кольору належний ОСОБА_7 , який і визначив предметом свого злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_4 , взяв до рук вказаний мобільний телефон та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 870/22 від 22.03.2022 матеріального збитку на суму 2600 грн. в цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 19 березня 2022 року близько 00 год 20 хв., знаходячись за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , пішов до кімнати в якій відпочивав господар будинку та його знайомі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , підійшов до дерев`яної тумби, на якій знаходився мобільний телефон марки Хіаоmі МІ Lite 4/64 GВ корпус синього кольору належний ОСОБА_7 , який і визначив предметом свого злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_4 , взяв до рук вказаний мобільний телефон та покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявляв. Цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон марки Хіаоmі МІ Lite 4/64 GВ, який передано на зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1