НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8357/21
Провадження № 1-кп/0182/251/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі кримінальне провадження відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001040 від 08.11.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, не працевлаштованої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним
1.08.11.2021 приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 разом зі своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_6 знаходилися поблизу магазину «Теремок», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили раніше знайомого їм ОСОБА_7 , у якого через плече висіла сумка та який зайшов до приміщення вищевказаного магазину. В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , на виконання якого ОСОБА_3 зайшла в приміщення вищевказаного магазину та покликала ОСОБА_7 на вулицю, на що останній погодився та вийшов на вулицю з приміщення вищевказаного магазину. В подальшому, після нетривалої бесіди з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 умисно нанесла йому два удари кулаком руки в область обличчя, тим самим застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Останній після отриманих ударів відбіг до дерева, яке знаходиться навпроти входу до вищевказаного магазину, де на той час перебував ОСОБА_6 . В свою чергу, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, побачивши, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відбувається конфлікт, наніс не менше одного удару кулаком руки в область голови ОСОБА_7 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_8 після цього наніс ОСОБА_7 ще кілька ударів ногами по голові та тулубу, спричинивши останньому фізичну біль. Відразу після цього ОСОБА_8 відійшов від ОСОБА_7 . В подальшому, через кілька хвилин ОСОБА_3 підійшла до потерпілого ОСОБА_7 , який в цей момент сидів на землі, де в неї виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чорної сумки зі шкірозамінника, яка належала потерпілому та висіла у нього на плечі. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 відкрито, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку зірвала вищевказану сумку, яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, з плечей потерпілого, в якій знаходились належні потерпілому: гроші у сумі 2500 грн., мобільний телефон марки «NOMI» моделі «і184», вартість якого складає 225 грн., а також документи про освіту ОСОБА_7 та його робочі посвідчення і допуски до праці, як електрозварювальника. Тим самим, ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку викрала вищевказане майно та гроші, належні потерпілому ОСОБА_7 . Загальна сума спричиненої ОСОБА_7 матеріальної шкоди становить 2725 грн. Відразу після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 на прохання потерпілого повернула останньому документи про освіту та його робочі посвідчення і допуски до праці, після чого з місця вчинення злочину зникла, утримуючи при собі викрадене майно та маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

2.Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Позиції учасників судового провадження
3.Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі за обставинами вказаними в обвинувальному акті та погодилась зі всіма фактичними обставинами справи, пояснивши, що дійсно 08.11.2021 року вона разом з ОСОБА_8 ввечері, приблизно о 22:00 год., гуляли та пішли в магазин «Теремок» де зустріла гр. ОСОБА_7 з яким винила сварка та вона його вдарила пару разів в обличчя, а потім вдарив ОСОБА_8 , після цього підійшла та вирвала в потерпілого сумку і забрала. В сумці були гроші в сумі 2500 грн. (частину яких витратила одразу), телефон «NOMI» та документи, які повернула. У скоєному щиро розкаялась, пояснила, що більше подібного не вчинить, просила суворо не карати та призначити покарання у виді іспитового строку.

4.Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Оцінка Суду
5.Вина обвинуваченої ОСОБА_3 , крім її визнавальних показів, підтверджується письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження №0001040, законність, допустимість та достовірність яких сторонами судового провадження не оспорювались:
-висновком судово-товарознавчої експертизи №404 від 11.11.2021 року, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону ««NOMI» моделі «і184», 2017 року випуску, чорного кольору, без пошкоджень у робочому стані, який належить потерпілому ОСОБА_7 на момент вчинення злочину, а саме на 08.11.2021 року складає 225,00 грн. (а.п.49-54).

6.У зв`язку з визнанням вини обвинуваченою, учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів, крім тих що досліджені, щодо тих обставин, які ніким не оспорюются. Судом встановлено, що вони, зокрема обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку. У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 не оспорюється пред`явлене їй обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
7.Враховуючи покази обвинуваченої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, оцінюючи кожен досліджений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад інкримінованого їй кримінального правопорушення.
8.Вина обвинуваченої у скоєному доведена у повному обсязі.
9.Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Призначення покарання
10.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
11.Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.
12.Також, суд враховує особу обвинуваченої, яка має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.60), офіційно не працевлаштована, незаміжня, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.59), раніше не судима (а.п.55), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.57,58).
13.Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України) та визнання вини (ч. 2ст. 66 КК України).
14.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

15.Крім того, суд враховує, що за змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК).

16.З огляду на ці положення закону сторона вправі самостійно визначитися, які обставини вважати для себе найбільш сприятливими. В тому числі це стосується і її думки щодо призначеного покарання, в даному випадку обвинуваченої.

17.Враховуючи вищенаведене суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень покарання повинно бути призначено в межах, встановлених у санкції статі, за якою кваліфіковано її дії, у виді позбавлення волі.
18.Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
19.У відповідності до ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на якій згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.
20.Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.79 КК України - звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку, оскільки вона має малолітню дитину 2018 року народження, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
21.Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, і буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових кримінальних правопорушень.
22.Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
23.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
24.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
25.Стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.
26.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
27.Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №404 від 11.11.2021 у сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст.124, 370,371,374,381-382 КПК України, суд
у х в а л и в:
1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

2.На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3.Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

4.Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 закінчився.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

7.Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон ««NOMI» моделі «і184», 2017 року випуску, чорного кольору, без пошкоджень у робочому стані та чоловіча шкіряна сумка, чорного кольору з надписом «Reform», які визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 залишити у його користуванні;

-«CD-R» диск з файлами відеозапису з камер внутрішнього та зовнішнього відео спостереження магазину «Теремок» на яких зафіксовані обставини, які мали місце 08.11.2021 року близько о 22-00 год., який визнаний речовим доказом та зберігається в матеріалах кримінального провадження №0001040 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

8.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1