СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/515/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002310 від 17.09.2021 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
- 13.08.2015 року Святошинським районний судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду знаходиться вказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 01.06.2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 було оголошено в розшук та дозволено затримання з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судове провадження зупинено.
Ухвалою суду від 01.08.2022р. кримінальне провадження відновлено та призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Захисник заперечив проти заявленого клопотання прокурора з тих підстав,що прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 . Зауважив на тому,що обвинувачений має місце проживання в м. Києві, де винаймає квартиру разом зі своєю співмешканкою, неофіційно працює на будівництві та має на утриманні неповнолітню дитину. Просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до ОСОБА_3 інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що не переховувався від суду, а їздив в Чернігівську область, щоб провідати свого сина, який захворів. Коли він повернувся до м.Києва, то посварився зі своєю співмешканкою, у зв`язку з чим змінив місце проживання, про те, що його викликали в суд, він не знав. Просив не застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, тощо.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Суд погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
Суд враховує те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорїі тяжких злочинів, та , за умови доведеності вини обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до ст. 178 КПК України, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 є особою раніше судимою, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, зареєстрований в селі Лебединка Голованівського району, Кіровоградської області, постійного місця проживання в м. Києві не має, офіційно не одружений, зі слів має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , може, з метою уникнення покарання, переховуватись від суду, а також вчините інше кримінальне правопорушення.
При цьому суд бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).
Враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованої підозри, дані, які характеризують поведінку обвинуваченого під час судового провадження, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив застосований до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинено із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст.177,ст.178, ст. 183, ст.331, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 29 вересня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1