Справа № 766/9513/17
1-і/214/85/22
У Х В А Л А
Іменем України

18 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001299 від 14.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2022 року до суду надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначила про те, що ОСОБА_5 14 червня 2020 року, близько 17.30 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, відкрито, повторно, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні не менше одного удару в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив тілесні ушкодження у вигляді синець обличчя зліва, крововилив в м`які тканини та садно голови справа, садно ліктя, крововилив в м`які тканини правого колінного суглобу. Зазначені тілесні ушкодження, згідно висновку судово медичного експерта КУ «Бюро судово - медичної експертизи» Херсонської обласної ради № 387 від 30.06.2020, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Потм ОСОБА_5 відкрито заволодів ОСОБА_7 фірми «Swissgear», ринкова вартість якого, відповідно до висновку експерта Херсонського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 1332 МТ від 23.06.2020, станом на червень 2020 року, становить 352 гривень 04 копійки, чоловічим портмоне чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 130 гривень, в результаті чого спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 482 гривень 04 копійки, виконавши усі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього, оскільки був затриманий свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на місці вчинення кримінального правопорушення (злочину). Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

На даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті. Під час розгляду Херсонським міським судом строк тримання під вартою обвинуваченого неодноразово продовжувався, в останнє ухвалою від 31.01.2022, у зв`язку з чим виникла необхідність у його продовженні. Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. На даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину проти власності, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, при цьому раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак, на шлях виправлення не став, що у сукупності дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може у зв`язку з відсутністю офіційного джерела доходу вчинити інше кримінальне правопорушення з метою забезпечення свого існування, а також може перешкоджати судовому розгляду шляхом неявки в судове засідання, або незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою спонукати їх до зміни показань). Серед обставин, які враховуються при продовженні застосованого запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України). Так, неповнолітніх дітей, дружини або утриманців у ОСОБА_5 не має, до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Крім того, існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, які на даний час не допитані, оскільки свідки проживають неподалік від останнього місця проживання обвинуваченого. За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, виходячи з такого.

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебували кримінальні провадження №0001666 року від 27.03.20 року та №0001299 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 31.03.2022 року (а.с.7-8).

У відповідності до ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2022 року визнано неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в установленому КПК України порядку та роз`яснені положення ч.6 ст.615 КПК України(а.с.35-36).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд зважає на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену Херсонським міським судом Херсонської області при вирішенні попереднього клопотання у цьому кримінальному провадженні в ухвалі від 31.01.2022 року (а.с.7-8).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Новотроїцьке Херсонської області, українець, громадянин України, раніше судимий відповідно до вироку Дніпровського районного суду міста Херсона від 13.06.2014 за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, зі середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, якому 10.04.2017 слідчим СВ ХВП ГУНП в Херсонській області оголошено про підозру у кримінальному провадженні №00001666 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (обвинувальний акт перебуває у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до від чотирьох до шести років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; наявність у ОСОБА_5 судимості, зокрема останній раз засуджений 13.06.2014 Дніпровським районним судом міста Херсона за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі; відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, зокрема обвинувачений не одружений, неповнолітніх утриманців не має, за зареєстрованим місцем проживання не проживав; відсутність до затримання постійного місця роботи, що є запорукою існування офіційних джерел доходів; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду та продовжувати вчиняти інші злочини, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Окрім того, продовжуючи такий запобіжний захід, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.07.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 23.05.2022 року о 10 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1