ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000108 від 30.05.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця м. Красноводськ, Туркменської РСР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 в середині березня 2022 року (більш точний не встановлено) перебуваючи в Дюковському парку м. Одеси, діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №662 від 21.08.1998, незаконно придбав, шляхом отримання від невстановленої особи два корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та два запали УЗРГМ до ручних гранат, які у конструктивному поєднанні становлять собою придатні для здійснення вибуху гранати Ф-1, та в подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно приніс та зберігав у шафі своєї кімнати за адресою: АДРЕСА_1 , до їх виявлення та вилучення співробітниками Управління СБ України в Одеській області під час проведення 20.04.2022 обшуку за вказаною адресою.

03 червня 2022 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_4 ,укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), та на разом з обвинувальним актом надана до суду.

Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на п`ять років, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Сторони кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні зазначили, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК і КК України, та просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, який ставиться йому у вину, і заявив, що визнання ним винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє характер та суть обвинувачення, а також розуміє свої права на судовий розгляд кримінального провадження, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК Україниобвинуваченому судом роз`яснені та йому зрозумілі.
Ухвалюючи вирок, на підставі укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинується ОСОБА_5 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ч.1 ст.263 КК України передбачене покарання у тому числі у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому судом установлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні та активно, за твердженням сторони обвинувачення, сприяв його розкриттю, відсутність збитків та потерпілих у кримінальному провадженні, суд також враховує те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. Суд вважає за доцільне визначити ОСОБА_5 тривалість іспитового строку на один рік з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням та відсутність ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, суд вважає за можливе запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 (справа № 522/3809/22, провадження № 1-кс/522/2589/22).

Речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження відповідними постановами слідчого, а саме: 2 корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 із позначенням «11 182-45Т» на кожному; 2 запали УЗРГМ до ручних гранат з маркуванням «82-86 УЗРГМ-2 583» на кожному, слід конфіскувати; мобільний телефон «Xiaomi Mi8 Lite» з СІМ-карткою НОМЕР_1 ; мобільний телефон «OPPO» з СІМ-карткою НОМЕР_2 ; паспорт громадянина РФ НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ; паспорт громадянина РФ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; військовий квиток НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 слід повернути їх законним володільцям.
Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 червня 2022 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати та обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 (справа № 522/3809/22, провадження № 1-кс/522/2589/22) скасувати.

Речові докази: 2 корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 із позначенням «11 182-45Т» на кожному; 2 запали УЗРГМ до ручних гранат з маркуванням «82-86 УЗРГМ-2 583» на кожному, конфіскувати; мобільний телефон «Xiaomi Mi8 Lite» з СІМ-карткою НОМЕР_1 ; мобільний телефон «OPPO» з СІМ-карткою НОМЕР_2 ; паспорт громадянина РФ НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ; паспорт громадянина РФ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; військовий квиток НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , повернути законним володільцям цих речей та документів.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

17.06.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/7113/22
Номер провадження № 1-кп/522/1822/22
Головуючий суддя ОСОБА_1