печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091 від 21.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.05.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , згідно вимог якого останній просить накласти арешт на наступні речі: п`ять недопалків сигарет; одну гільзу з маркуванням 38;88; предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 ; магазин до пістолета з маркуванням НОМЕР_2 ; три предмети, схожі на набої, з маркуванням 38;88; паперовий стакан, пляшку з під накою «Рево»; металевий предмет циліндричної форми із візуальною деформацією; светр чорно-сірого кольору з надписом «PUMA»; куртку чорного кольору з надписом «Trespass»; куртку чорного кольору марки «DV».
В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 01 лютого 2021 року № 29 о/с капітана поліції ОСОБА_4 призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Капітан поліції ОСОБА_4 , відповідно до Присяги працівника поліції зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів належать - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів.
Водночас ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою органів Національної поліції, відповідно до вимог зазначеного законодавства зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, здійснивши замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині за наступних обставин.
Так, 20 травня 2022 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив біля будинку АДРЕСА_1 . В цей час та у вказаному місці він зустрівся з групою людей, серед яких був наглядно знайомий йому, раніше судимий ОСОБА_5 . В ході нетривалої розмови даної групи людей з ОСОБА_4 , останній розвернувся та перейшов дорогу вказаної вулиці.
В цей час в ОСОБА_4 виник умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин.
Реалізуючи свій умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , маючи при собі заздалегідь приготовлене знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме пістолет ОСОБА_6 , усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи поза службою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 20 травня 2022 року, приблизно о 20 годині 18 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , дістав пістолет Токарєва та, направивши його в сторону ОСОБА_5 , здійснив один постріл, завдавши останньому наскрізне вогнепальне поранення ділянки правої ключиці. Після здійснення зазначеного пострілу, ОСОБА_4 усвідомив, що виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 вчасно надано невідкладну медичну допомогу.
В ході досудового розслідування під час огляду місця події на території перехресть вулиць Галафеєва та Південної, що у місті Фастові виявлено та вилучено п`ять недопалків сигарет; одна гільза з маркуванням 38;88; предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 ; магазин до пістолета з маркуванням НОМЕР_2 ; три предмети, схожі на набої, з маркуванням 38;88; паперовий стакан, пляшка з під накою «Рево».
Крім того, в ході огляду нежитлового приміщення - магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено металевий предмет циліндричної форми із візуальною деформацією.
Також, під час огляду ділянки місцевості, що за адресою: АДРЕСА_3 виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_5 . Вказаний чоловік в ході огляду добровільно видав одяг, який знаходиться на ньому, а саме светр чорно-сірого кольору з надписом «PUMA» та куртку чорного кольору з надписом «Trespass», у правій верхній частині яких знаходиться отвір та на яких містяться плями бурого кольору. Вказаний одяг вилучено.
Окрім того, в ході огляду ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_4 виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_7 . Вказаний чоловік добровільно видав його куртку чорного кольору марки «DV», яку було вилучено.
Постановою слідчого від 21.05.2022 у кримінальному провадженні вказані речі визнано речовими доказами.
Прокурор вказав, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, та є речовими доказами, а відтак наявна необхідність у його арешті з метою забезпечення збереження.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, здійснювалась фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття учасників розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання їх явки обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 21.05.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України.
Окрім іншого, під час досудового розслідування встановлено, що під час огляду місця події на території перехресть вулиць Галафеєва та Південної, що у місті Фастові виявлено та вилучено п`ять недопалків сигарет; одна гільза з маркуванням 38;88; предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 ; магазин до пістолета з маркуванням НОМЕР_2 ; три предмети, схожі на набої, з маркуванням 38;88; паперовий стакан, пляшка з під накою «Рево».
Крім того, в ході огляду нежитлового приміщення - магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено металевий предмет циліндричної форми із візуальною деформацією.
Також, під час огляду ділянки місцевості, що за адресою: АДРЕСА_3 виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_5 . Вказаний чоловік в ході огляду добровільно видав одяг, який знаходиться на ньому, а саме светр чорно-сірого кольору з надписом «PUMA» та куртку чорного кольору з надписом «Trespass», у правій верхній частині яких знаходиться отвір та на яких містяться плями бурого кольору. Вказаний одяг вилучено.
Окрім того, в ході огляду ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_4 виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_7 . Вказаний чоловік добровільно видав його куртку чорного кольору марки «DV», яку було вилучено.
Постановою слідчого від 21.05.2022 у кримінальному провадженні вказані речі визнано речовими доказами.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 частини другої цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000091 від 21.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає за доцільне, для ефективного розслідування з метою збереження речових доказів накласти арешт на вказане майно.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 98, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на наступні речі: п`ять недопалків сигарет; одну гільзу з маркуванням 38;88; предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 ; магазин до пістолета з маркуванням НОМЕР_2 ; три предмети, схожі на набої, з маркуванням 38;88; паперовий стакан, пляшку з під накою «Рево»; металевий предмет циліндричної форми із візуальною деформацією; светр чорно-сірого кольору з надписом «PUMA»; куртку чорного кольору з надписом «Trespass»; куртку чорного кольору марки «DV».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту/відмову у ньому може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1