КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 31 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, яке вилучене у ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме:
аркуш формату А3 із написом «Pesto Family» із план схемою, виконаний синьою ручкою;

прозора папка із наступними документами: довіреність між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 30 квітня 2020 року на 1 арк.; довіреність від 26 березня 2021 року на 1 арк.; довіреність від 13 червня 2019 року на 1 арк.; довіреність від 11 червня 2021 року на 2 арк.;

прозора папка із документами: договір купівлі продажу земельної ділянки :02:002:0512 із додатками на 3 арк.; договір заява PRFO-300721/064-78 та довідка на 2 арк.; 4 квитанції про оплату; протокол № 1 проведення перевірки від 30 липня 2021 року на 2 арк.; файл А4 із витягами з державного реєстру на 6 арк.; рахунок за послуги нотаріуса на 1 арк.;

папка із документами: витяг з реєстру прав на нерухоме майно, земельної ділянки :21:024:0144 на 1 арк.; договір заява PRFO-130871/129-78 та довідка на 3 арк.; звіт про незалежну експертну оцінку земельної ділянки :21:024:0144 на 9 арк.; протокол № 1 проведення перевірки від 13 серпня 2021 року на 2 арк.; договір купівлі продажу земельної ділянки :21:024:0144 із додатками на 3 арк.;

прозора папка із наступними документами: копія договору купівлі продажу земельної ділянки :06:013:0028 на 2 арк.; платіжне доручення № 110, заява договір № 96923/1 від 29 липня 2021 року на 5 арк.; квитанція № 301 на 1 арк.; протокол № 12 проведення перевірки від 29 липня 2021 року на 1 арк.; 4 квитанції «приват банку»; копія договору купівлі продажу земельної ділянки :06:013:0028 на 2 арк.; заява ОСОБА_8 на 1 арк.; рукописна розписка ОСОБА_8 на 1 арк.; звіт проведення незалежної оцінки земельної ділянки :06:013:0028 на 15 арк.;

прозора папка із документами: витяг з державного реєстру речових прав на земельну ділянку :21:024:0148 на 1 арк.; договір купівлі продажу земельної ділянки :21:024:0148 на 3 арк.; протокол № 1 проведення перевірки від 18 серпня 2021 року на 2 арк.; висновок оцінювача про земельну ділянку :21:024:148 на 3 арк.; копія довіреності між Прокопенком та Палієм та витяг на 2 арк.;
мобільний телефон «Iphone 12 Pro Max» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора і зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Щодо строку апеляційного оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали ним отримано 10 листопада 2021 року, та просить визнати це поважною причиною пропуску такого строку.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Зокрема, зазначає, що прокурором не доведено відповідність вищезгаданого майна критеріям ст. 98 КПК України.
ОСОБА_5 зауважує, що не має жодного відношення до кримінального провадження у рамках якого накладено арешт на вищевказане майно. При цьому, вважає, що не відповідають дійсності та не підтверджено жодними доказами те, що він займався пособництвом, забезпечував організацію нотаріальних процесів, підшукував покупців на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:003:5182, :01:006:5149, :01:006:5148, :01:002:5187. Також, зазначає, що не знайомий з в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області та не вчиняв з ним жодних незаконних дій.
Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що під час обшуку, всупереч вимогам ч. 2 ст. 168 КПК України слідчим вилучено мобільний телефон «Iphone 12 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , який не було безпосередньо зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук. Більше того, надання згаданого мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, не є необхідною умовою проведення експертного дослідження, він не був отриманий в результаті вчинення кримінального правопорушення, не є засобом або знаряддям його вчинення та доступ до нього не обмежувався ОСОБА_9 і не був пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Учасники провадження у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Водночас, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
З матеріалів справи видно, що копію повного тексту ухвали слідчого судді від 12 жовтня 2021 року власник майна отримав 10 листопада 2021 року і 15 листопада 2022 року направив апеляційну скаргу, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити власнику майна строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 25 травня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що у період з лютого 2021 року по даний час на території Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області, в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Київській області ОСОБА_10 за попередньою змовою з певним колом осіб, у тому числі ОСОБА_5 , представниками ТОВ «Землевпорядне агенство» та службовими особами управління у Бучанському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснюють ряд заздалегідь розпочатих, скоординованих та запланованих злочинних дій направлених на заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману. Зазначені незаконні дії здійснюються з метою заволодіння державними земельними ділянками, шляхом підроблення необхідних для виконання злочинного наміру документів та здійснення подальшої реєстрації на осіб, що входять до складу групи причетних до скоєння злочину осіб з метою подальшого продажу незаконно здобутих державних земельних ділянок третім особам.
07 жовтня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого ОСОБА_5 було видано добровільно для вилучення, зокрема: аркуш формату А3 із написом «Pesto Family» із план схемою, виконаний синьою ручкою;прозора папка із наступними документами: довіреність між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 30 квітня 2020 року на 1 арк.; довіреність від 26 березня 2021 року на 1 арк.; довіреність від 13 червня 2019 року на 1 арк.; довіреність від 11 червня 2021 року на 2 арк.; прозора папка із документами: договір купівлі продажу земельної ділянки :02:002:0512 із додатками на 3 арк.; договір заява PRFO-300721/064-78 та довідка на 2 арк.; 4 квитанції про оплату; протокол № 1 проведення перевірки від 30 липня 2021 року на 2 арк.; файл А4 із витягами з державного реєстру на 6 арк.; рахунок за послуги нотаріуса на 1 арк.;

папка із документами: витяг з реєстру прав на нерухоме майно, земельної ділянки :21:024:0144 на 1 арк.; договір заява PRFO-130871/129-78 та довідка на 3 арк.; звіт про незалежну експертну оцінку земельної ділянки :21:024:0144 на 9 арк.; протокол № 1 проведення перевірки від 13 серпня 2021 року на 2 арк.; договір купівлі продажу земельної ділянки :21:024:0144 із додатками на 3 арк.; прозора папка із наступними документами: копія договору купівлі продажу земельної ділянки :06:013:0028 на 2 арк.; платіжне доручення № 110, заява договір № 96923/1 від 29 липня 2021 року на 5 арк.; квитанція № 301 на 1 арк.; протокол № 12 проведення перевірки від 29 липня 2021 року на 1 арк.; 4 квитанції «приват банку»; копія договору купівлі продажу земельної ділянки :06:013:0028 на 2 арк.; заява ОСОБА_8 на 1 арк.; рукописна розписка ОСОБА_8 на 1 арк.; звіт проведення незалежної оцінки земельної ділянки :06:013:0028 на 15 арк.; прозора папка із документами: витяг з державного реєстру речових прав на земельну ділянку :21:024:0148 на 1 арк.; договір купівлі продажу земельної ділянки :21:024:0148 на 3 арк.;протокол № 1 проведення перевірки від 18 серпня 2021 року на 2 арк.; висновок оцінювача про земельну ділянку :21:024:148 на 3 арк.; копія довіреності між Прокопенком та Палієм та витяг на 2 арк.;мобільний телефон «Iphone 12 Pro Max» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору.

08 жовтня 2021 року прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке вилучене у ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.
Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000016 про накладення арешту на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладеним в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.
Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_11 від 07 жовтня 2021 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.
Також, колегія суддів враховує і те, що рамках даного кримінального провадження призначено судову почеркознавчу експертизу вищевказаних документів.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Твердження ОСОБА_5 про те, що він не має відношення до кримінального провадження в рамках якого накладено арешт, - не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.
Посилання власника майна на незаконне вилучення мобільного телефону «Iphone 12 Pro Max» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору є безпідставними, зважаючи на те, що в ухвалі слідчого судді Святошинського районного суду від 22 вересня 2021 року прямо надано дозвіл на вилучення мобільних телефонів.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги представника.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на речі і документи, які вилучені у ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження ними, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 759/22967/21 Справа №11-сс/824/528/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1