ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2560/22 Справа № 207/1377/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, українець, громадянин України, неодружений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта середня, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
30 листопада 2021 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком у виді 5 років позбавлення волі частково у виді 1 місяця позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 29 червня 2022 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 12 травня 2022 року по 28 червня 2022 року, включно, у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили та з метою забезпечення виконання цього вироку застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, - залишено без змін.
Вирішено питання щодо накладених арештів, речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 01 травня 2022 року в період часу з 10.00 до 11.00 проходив повз будинок АДРЕСА_2 , побачивши, що у вищевказаному будинку, на веранді зламана хвіртка вікна, у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна із вищевказаного будинку, який належить потерпілій ОСОБА_12 .
Після чого ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а на подвір`ї вищевказаного будинку нікого не має та воно нічим не огороджене, підійшов до будинку АДРЕСА_2 та через відкрите вікно веранди проник до будинку. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , а саме: газовий проточний водонагрівач THERMO ALLIANCE модель JSD20-10CR, серійний номер CR003518; мобільний телефон Samsung GT-E1080, ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, кнопковий; теплохвильова панель ТВП 500, серійний номер НОМЕР_2 ; обігрівач керамічний інфрачервоний INFRA Ceramic, модель ТС395, серійний номер 19tc39512534; медалі радянського періоду, у кількості дев`яти штук, та два годинника: «CETEZIN» з металу сірого кольору, «VOSTOK» з металу жовтого кольору (майнової цінності для потерпілої ОСОБА_12 не представляють).
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 вийшов через вхідні двері будинку АДРЕСА_2 , пошкодивши при цьому одвірки, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 6084,00 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року, відносно ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 185 КК України в частині призначеного йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, аніж обрано судом першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник обвинуваченого посилається на те, що суд при ухваленні вироку, в частині призначення покарання, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та рішення суду в цій частині не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого, є занадто суворим.
Так, захисник вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги інші обставини, які пом`якшують покарання, а саме: добровільне відшкодування завданого збитку-шляхом повернення майна потерпілій.
Також, судом не враховано, що ОСОБА_8 самостійно утримує трьох неповнолітніх дітей: двох-2006 року народження та одного - 2011 року народження.
Обставин, які б обтяжували покарання в даному кримінальному провадженні судом не встановлено.
Крім того, захисник вказує на те, що суд першої інстанції не навів в оскаржуваному вироку, чому не знайшов підстав для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав і мотивів, викладених в ній.
Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити вирок суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються як тяжкий злочин, пов`язаного із злочинами проти власності, який виразився у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло в умовах воєнного стану та правильно врахував суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого злочину проти власності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий умисний злочин проти власності в період іспитового строку, суспільно корисною працею не займається, не працює, що свідчить про відсутність в обвинуваченого бажання ставати на шлях виправлення та забезпечувати себе за рахунок законного та стабільного джерела доходу, а не за рахунок вчинення корисливих злочинів проти власності, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, на утриманні має трьох дітей.
Врахував і конкретні обставини справи, а саме, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілої, яка наміру подати цивільний позов не виявила, просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, а також, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої останній вважає виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства та призначив ОСОБА_8 мінімальне в межах санкції ч. 4 ст. 185 КПК України та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць позбавлення волі, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів захисника обвинуваченого про те, що судом першої було призначене невідповідне обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого покарання.
Доводи захисника обвинуваченого про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано наявність на утриманні в ОСОБА_8 трьох дітей не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, як підстава для пом`якшення покарання, оскільки як вбачається до встановлених судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого, останній ніде не працює, тобто не має законного джерела доходу, за рахунок якого він би мав можливість матеріально утримувати не тільки дітей, а й себе. Той факт, що новий умисний корисливий злочин проти власності обвинувачений вчинив в період іспитового строку, на думку колегії суддів, свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, робити для себе відповідні висновки та намагатися забезпечувати власні прожиткові потреби за рахунок законного джерела доходу, а не за рахунок вчинення крадіжок.
При цьому, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки новий умисний корисливий злочин ОСОБА_8 вчинив саме в період іспитового строку, тобто, коли держава вже надавала обвинуваченому можливість досягти мети виправлення без реальної ізоляції від суспільства, то призначення більш м`якого покарання та задоволення апеляційної скарги захисника не сприятиме перевихованню обвинуваченого, його виправленню та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Щодо доводів сторони захисту про добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, то колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки жодних доказів на підтвердження добровільного відшкодування матеріальної шкоди захисником надано не було, і відповідно до резолютивної частини судового рішення, матеріальна збиток було відшкодовано шляхом повернення судом викраденого майна потерпілій.
Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.
А тому, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4