Справа № 185/3243/22
Провадження № 1-кс/185/611/22
У Х В А Л А
12 травня 2022 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000346, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2022 року за ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотанням, яке надійшло на розгляд слідчому судді, слідчий в рамках досудового розслідування кримінального провадження порушує питання про накладення арешту, шляхом заборони на користування, розпорядження, відчуження на тимчасово вилучене в ході огляду предмету, проведеного 05 травня 2022 року за адресою АДРЕСА_1 , наступне майно:

-порожню скляну банку від консервації «Лечо» об`єм якої становить 450 грамів.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Павлоградського РВП надійшла заява від гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 00:30 по 01:10 15.04.2022 року, до її домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , таємно, незаконно, а період воєнного стану, проник гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки викрав грошові кошти у розмірі 300 грн., та продукти харчування, завдавши ОСОБА_5 матеріального збитку.
За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 15.04.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка передбачає, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
05.05.2022 року в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , за заявою про добровільну видачу предмету від гр.. ОСОБА_7 , було виявлено порожню скляну банку з-під консервації «Лечо» об`єм якої становить 450 грамів, яку в подальшому було вилучено до сейф пакету №2084571.
Слідчий у судове засідання не з`явився проте подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлена належним чином.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається для збереження речових доказів.

Вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 170, 171 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також те, що вилучене майно є доказом злочину.
Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його приховування чи відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження приховування чи відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження немає.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, зважаючи на диспозицію ч.4 ст. 185 КК України, свідчать про обґрунтованість клопотання про накладення арешту на порожню скляну банку від консервації «Лечо» об`єм якої становить 450 грамів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000346, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2022 року за ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження, відчуження на:
- порожню скляну банку від консервації «Лечо» об`єм якої становить 450 грамів.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення та виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1