Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1587/22
Провадження № 1-кс/553/443/2022
У Х В А Л А
Іменем України

15.06.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) ,
захисника-адвоката: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000673 від 13.06.2022 року,-
В С Т А Н О В И В:

14.06.2022 року від слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання посилався на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, при невстановлених під час досудового розслідування даті, часі та місці, за допомогою додатків для спілкування в мережі Інтернет встановлених на його мобільному телефоні ТМ «Samsung Galaxy Note 7», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , зв`язався з невстановленою під час досудового розслідування особою, під час спілкування з якою, оговорив умови співпраці та подальшого збуту наркотичних засобів.
ОСОБА_6 була відведена роль кур`єра, який повинен розкладати закладки з наркотичними засобами в різних місцях м. Харкова, за що отримувати грошову винагороду за одну закладку, а координати (адреси) з місцями їх знаходження, надсилати невстановленій під час досудового розслідування особі, для їх подальшого збуту.
Так, ОСОБА_6 , бажаючи реалізувати свій злочинний умисел спрямований на отримання грошової винагороди за збут наркотичних засобів, придбав у невстановленої під час досудового розслідування особи, наркотичний засіб метадон, після чого, 13.06.2022 приблизно о 10:10, діючи умисно, з корисливим мотивом, маючи на меті незаконне збагачення, з метою збуту вказаного наркотичного засобу шляхом розкладу закладок, громадським транспортом направився до адреси: м.Харків, вул. Танкопія, 24-А, таким чином незаконного перевіз з метою збуту наркотичний засіб - метадон.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи намір на збут наркотичного засобу, 13.06.2021, приблизно о 10:10 перебуваючи поряд з буд. 24 по вул. Танкопії в м. Харкові, незаконно зберігаючи в барсетці, яку мав при собі, наркотичний засіб - метадон, був затриманий працівниками поліції за підозрою у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу з метою збуту, в ході затримання у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: шістдесят два згортки з білою кристалічною речовиною.
Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичних засобів.
13.06.2022 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
13.06.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Під час проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), зокрема: оглядом місця події від 13.06.2022 року за участю ОСОБА_6 , допитом свідка ОСОБА_7 від 13.06.2022.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.
Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечували, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, просити суд не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Захисник вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку учасників судового засідання приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так є ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі до восьми років, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, що вказують на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється. ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та в нього відсутні законні джерела існування, підозрюється у вчиненні корисливого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, що вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється.
Згідно зі ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК Кодексу.
Так, досудовим розслідуванням згідно зі ч.1 ст.183 КПК України розглядалось питання, щодо застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, однак враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив корисливе кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин яке створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості роботи правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, ОСОБА_6 не працевлаштований та в нього відсутні законні джерела існування, не має міцних соціальних зв`язків, що вказує на можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, майновий стан, зміст пред`явленої підозри, конкретну ситуацію в державі, пов`язану з введенням на території України воєнного стану, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора про наявність підстав стверджувати, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що, на переконання суду, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу підозрюваного та інші конкретні обставини не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Разом з цим, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, що може стати вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У відповідності з нормою ч. 4 ст. 182 КПК України з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, задля забезпечення достатньою мірою гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків, суд визнає доцільним визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.177, 183, 184, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, починаючи з 10 год. 10 хв. 13 червня 2022 року по 10 год. 10 хв. 12 серпня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою особою, на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
- з`являтися за викликом слідчого, прокурору та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Харківський слідчий ізолятор".
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а підозрюваним в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1