Справа № 127/6765/22
Провадження № 1-кп/127/140/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, відомості про яке внесено 23 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001627,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб. Підставами для продовження вказаного запобіжного заходу, на переконання прокурора є наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на переконання прокурора ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання. Вказала на винятковості застосованого запобіжного заходу та недоведеності вказаних прокурором ризиків. Зазначила, що ОСОБА_4 є громадянином України, раніше несудимий, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 де проживають його дружина та малолітні діти, до затримання працював на підставі цивільно-правових договорів. Враховуючи вказане, просила застосувати до обвинуваченого домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Зазначив, що він не може їсти, оскільки його зубний протез пошкоджений. Враховуючи вказане та те, що він не може отримати в СІЗО належної медичної допомоги, просив змінити запобіжний захід.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати та потерпілого, свідків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, що підтверджується суттю самого обвинувачення. Вказане, а також те, що згідно обвинувачення ОСОБА_4 діяв з корисливою метою, отримує пенсію у розмірі, яка з його слів не надає можливість нормально існувати, а іншого документально підтвердженого джерела доходу не має, свідчить про факт того, що ОСОБА_4 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел до існування.
Крім цього, прокурором доведено наявність ризику ухилення обвинуваченого від явки до суду, оскільки враховуючи санкцію ч.1 ст. 187 КК України ОСОБА_4 усвідомлює, що йому загрожує тривале перебування у місцях позбавлення волі. Крім цього, раніше з показань обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає і не планує проживати, що свідчить про відсутність такого стримуючого фактору, як постійне місце проживання, що створює ризик перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом неявки обвинуваченого в судові засідання.
Крім цього, свідки у справі та потерпілі не допитані, що свідчить про наявність ризику впливу на них з боку ОСОБА_4 .
Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, особистого зобов`язання чи домашнього арешту, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи виключно за місцем проживання особи. Разом з тим, раніше, з показань ОСОБА_4 судом встановлено, що за місцем реєстрації він не проживає та не планує проживати. Також, вказав, що не має наміру проживати за адресою де він проживав до затримання. Обвинувачений лише повідомив про намір винайняти кімнату у м. Вінниці після звільнення.
Таким чином, суд критично оцінює доводи сторони захисту про наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання, вважаючи їх такими, що не відповідають дійсності.
Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого домашнього арешту, оскільки через відсутність у ОСОБА_4 місця проживання, вказаний запобіжний захід не можливо застосувати (вказавши конкретну адресу), реалізувати та проконтролювати органами Національної поліції.
Крім цього, встановлені судом ризики у кримінальному провадженні свідчать про те, що і особисте зобов`язання не забезпечить належну поведінку обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, суд, не вважає, що будь-який інший, окрім тримання під вартою достатньо гарантуватиме належну поведінку обвинуваченого, з огляду на встановлені ризики, які існують у цьому кримінального провадження.
Отже, у даній справі існують ризики, які свідчить про наявність підстав для застосування запобіжного заходу. Зазначене у сукупності свідчить, що достатнім для запобігання ризикам запобіжним заходом буде тримання під вартою, який слід застосувати на строк 60 діб.
Щодо відсутності у слідчому ізоляторі необхідної для ОСОБА_4 медичної допомоги, суд зазначає наступне.
ОСОБА_4 просить звільнити його з-під варти, вказуючи на проблеми із здоров`ям та відсутності необхідної медичної допомоги в установі де він утримується.
Разом з тим, відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього на території СІЗО функціонує медична частина. (п.1 ч.1 розділ Х наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 № 1769/5).
Медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, яка включає консультацію медичного працівника, діагностику і лікування захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Таким чином, законодавством України гарантоване надання особам, які утримуються під вартою медичної допомоги в тому числі спеціалізованої та високоспеціалізованої. Вказане свідчить, що у випадку наявності в особи проблем із здоров`ям медичний працівник установи де утримується обвинуваний, зобов`язаний надати необхідну медичну допомогу або направити особу для надання спеціалізованої чи високоспеціалізованої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задоволити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 20.07.2022 року до 17.09.2022 року, включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Зобов`язати ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» провести медичне обстеження та, за необхідності, надати медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя :