Провадження № 11-кп/824/1204/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою законного представника неповнолітньої обвинуваченої на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року,яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Нововікторівка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянки України, з середньою освітою, студентка другого курсу Київського професійного коледжу з посиленою військовою та фізичною підготовкою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

засуджена за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк сто годин,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду неповнолітня ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального проступку за наступних обставин.

Неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.09.2021 року приблизно о 17 год. 00 хв. перебувала у магазині «Зара», що розташований у ТЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б, де у останньої виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить TOB «ІНДІТЕКС УКРАЇНА» ЄДРПОУ № 35534116.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, бажаючи збагатитись за чужий рахунок, у той же день та час, перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б, в приміщенні магазину «Зара», неповнолітня ОСОБА_7 взяла із торгівельної полиці зазначеного магазину товар, а саме: біжутерію арт. (1/1856/232/303/02) у кількості 1 шт. (набор з двох ланцюжків), який належить TOB «ІНДІТЕКС УКРАЇНА» ЄДРПОУ № 35534116, після чого попрямувала до примірочної, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, і вона діє таємно, безпосередньо зірвала захисну бирку та поклала біжутерію у вигляді двох ланцюжків золотистого кольору до свого чорного шкіряного рюкзака, який мала при собі у той день, та в подальшому попрямувала до торгівельного залу вищевказаного магазину.

Виконавши усі дії, які неповнолітня ОСОБА_7 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), остання вийшла за захисні рамки магазину «Зара», однак свій умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, так як була зупинена працівником охорони торгівельного закладу.

Внаслідок вчинення кримінального проступку, у разі доведення його кінця, неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , могла спричинити TOB «ІНДІТЕКС УКРАЇНА», ЄДРПОУ № 35534116, майнову шкоду на загальну суму 479 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ).

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
В апеляційній скарзі законний представник неповнолітньої обвинуваченої просить змінити вирок та звільнити ОСОБА_7 від покарання на підставі п. 3 ч. 2 ст 105 КК України застосувавши примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 до досягнення ОСОБА_7 повноліття.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що призначене судом покарання є занадто суворим та вважає, що судом не було належним чином взято до уваги визнання вини та щире каяття неповнолітньої, сприяння в досудовому слідстві, наявність позитивних характеристик з місця навчання та з місця проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, неповнолітня виховується за належних умов для повноцінного та гармонійного розвитку в сім`ї та в соціумі, а тому вважає, що за вчинений проступок можливо призначити м`якіше покарання для того, щоб особа зрозуміла, що держава дає право виправитися людині. Зазначає, що розгляд обвинувального акту щодо кримінального проступку відбувся за відсутності учасників судового провадження, що позбавило їх можливості висловитися щодо можливого покарання.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену, її законного представника, захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як пояснили при апеляційному розгляді обвинувачена та законний представник, вчинення кримінального правопорушення було випадковістю та пов`язане з негативним оточуючим середовищем, у якому неповнолітня ОСОБА_7 перебувала у період події. Після скоєння кримінального правопорушення обвинувачена змінила спосіб життя та коло свого спілкування , веде зразковий спосіб життя та навчається у коледжі, де внаслідок позитивних оцінок отримує стипендію. Батько неповнолітньої у даний час мобілізований до лав ЗСУ.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч.1 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Як випливає з вироку, призначаючи покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді ста годин громадських робіт, суд врахував, що кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, обставину, що пом`якшує покарання у вигляді щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також дані про особу винної, яка не перебувала на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також на профілактичному обліку у службі ювенальної поліції та службі у справах дітей та сім`ї , позитивно характеризується за місцем навчання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.
Проте, обираючи вид та розмір покарання за ч.1 ст.185 КК України, суд не врахував наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та недостатнім чином з`ясував можливість призначення більш м`якого покарання.
Наявність обставин, що пом`якшують покарання, у вигляді щирого каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім , виключно позитивні дані про особу обвинуваченої, факт вчинення замаху на кримінальне правопорушення, на думку колегії суддів, є підставами для обрання ОСОБА_7 найменш суворого покарання , передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу, розмір якого визначається з урахуванням вимог ст. 99 КК України та даних про наявність у неї самостійного доходу.
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про призначення судом покарання, яке за своїм видом є несправедливим та невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через суворість, є слушними.
У той же час вимоги апеляційної скарги про застосування до обвинуваченої приписів ч.1 ст. 105 КК України, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки при цьому не буде досягнута мета виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин вирок суду підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченій покарання.
Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої обвинуваченої задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання змінити.

Покарання, призначене ОСОБА_7 вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року, пом`якшити.

Призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: