Дата документу 23.08.2022 Справа № 554/8294/22
Провадження № 1-кс/554/9322/2022
УХВАЛА
Іменем України
23 серпня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001066 від 11.08.2022 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у клопотанні прохали накласти арешт на нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 55,76; будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 58,6.

Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.
В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі власника на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення підозрюваного.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001066 від 11.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) РФ, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ ЗС РФ з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

ОСОБА_5 , як учасник не передбаченого законом збройного формування «4 ОМБ 109 ОМП НМ ДНР», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфлікті, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у збройних силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

ОСОБА_5 в період з 08 березня 2022 року по 23 червня 2022 року ОСОБА_5 , діючи на боці ворога держави-агресора РФ, у складі незаконного збройного формування «4 ОМБ 109 ОМП НМ ДНР» на окупованих збройними силами РФ територіях с. Вірівка, с. Іванівка, с. Великопілля та с. Потьомкіно Херсонської області вчиняв наступні дії: здійснював окупацію та охорону захоплених територій України; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил РФ та осіб з числа учасників не передбачених законом збройних формувань так званої «ДНР», які були за званням чи посадою вище; облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій; здійснював перевірку документів у осіб, які рухались через блокпости, перевірку їх особистих речей та огляд транспортних засобів, забезпечував контрольно-пропускні функції та охорону блокпостів; під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка ЗС РФ із закріпленим на правій руці відмітним розпізнавальним знаком у вигляді стрічки білого та червоного кольорів, який може бути впізнаний на відстані, відкрито носив при собі вогнепальну зброю; приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних сил України з наявної в нього автоматичної зброї, та інші незаконні дії на боці РФ.

23 червня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час бойового зіткнення зі Збройними силами України на території с. Потьомкіно Херсонської області, ОСОБА_5 разом з іншими учасниками «4-й ОМБ 109 ОМП НМ ДНР», потрапивши під мінометний обстріл, припинив збройний опір та склав зброю, його злочинна діяльність на боці ворога РФ, як держави-агресора, була припинена.

ОСОБА_5 , перебуваючи та діючи у складі не передбаченого законом збройного формування «4 ОМБ 109 ОМП НМ ДНР», усвідомлюючи, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами спільно з не передбаченими законом збройними формуваннями «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці РФ як держави-агресора брав активну участь у військовій агресії проти України, тобто діяв на боці ворога на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у учиненні державної зради, тобто діянні, вчиненого умисно громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

18.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Окрім того, 18.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно санкції ч. 2 ст. 111 КК України передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Слідством встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кВ.м): 58,6, а також квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 55,76.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на вказане майно, оскільки таке втручання у права та інтереси власника майна в особі підозрюваного ОСОБА_5 , є виправдане та відповідає завданням кримінального провадження, а саме здійснюється з метою забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України ,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 55,76;

- будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 58,6.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1