ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1912/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/169/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000011 від 19.01.2021 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.05.2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 30.04.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 867 грн.;
06.11.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді арешту на строк 30 днів;
22.12.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
07.08.2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 16.12.2019 року звільнено від відбування покарання з Миколаївської виправної колонії № 50 по відбуттю призначеного покарання
визнано невинуватим та виправдано за ч.1 ст.357 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального проступку.
Визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:
-- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-- за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді років позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття призначеного ОСОБА_7 покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ТОВ АТБ-маркет 806 (вісімсот шість) грн. 60 коп. завданої майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 8 881 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят одну) грн. 44 коп. завданої майнової шкоди.
Вирішено питання речових доказів та судових витрат
Відповідно до вироку суду, в обвинуваченого ОСОБА_7 22 грудня 2020 р, близько 09 год. 45 хв., який перебував у приміщенні ТЦ ТОВ Новус по вул. Перля, 3 в м. Тернополі, повторно виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку 22 грудня 2020 року, близько 09 год. 45 хв., перебуваючи в приміщенні ТЦ ТОВ «Новус Україна» по вул. Перля, 3 в м. Тернополі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, підійшов до торгівельного стелажа із алкоголем, звідки взяв лікер «Jagermeister» в пляшці місткістю 1 л., вмістом спирту 35%., вартістю 566,87 грн., пляшку вина «Fazi Battaglia Titulus» 12,5%, об`ємом 0,75л., вартістю 152,99 грн., пляшку вина «Fazi Yellow Tail Casella Wines Sweet Red Roo» 12%, в пляшці місткістю 0,75л., вмістом спирту 12% вартістю 238,13 грн., які в подальшому заховав собі під куртку в яку був одітий. Після чого, ще раз підійшов до торгівельного стелажу звідки взяв пляшку алкогольного напою яку утримуючи у своїх руках, попрямував в сторону кас зазначеного магазину.
Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи у зоні касових апаратів підійшов до продавця консультанта, де з метою відвернення уваги оплатив вартість алкогольного напою який тримав у руці, після чого ОСОБА_7 намагався покинути приміщення ТЦ ТОВ «Новус Україна», із захованими під його курткою пляшкою лікеру «Jagermeister», пляшкою вина «Fazi Battaglia Titulus 12», пляшкою вина «Fazi Yellow Tail Casella Wines Sweet Red Roo», не маючи наміру оплатити вказаний товар, однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, його не закінчив, оскільки був затриманий працівниками ТЦ ТОВ «Новус Україна».
Окрім цього, 27 грудня 2020 року, близько 09 год. 30 хв. у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Карпенка, 1 в м. Тернополі, повторно виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, 27 грудня 2020 року, близько 09 год. 30 хв,. перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Карпенка, 1 в м. Тернополі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до торгівельного стелажа із алкоголем, звідки взяв дві пляшки віскі «Jameson», обломом 0,5 л., вмістом спирту 40%, загальною вартістю 377, 25 грн., які в подальшому заховав собі під куртку. Після чого, ще раз підійшов до торгівельного стелажу звідки взяв пляшку алкогольного напою із ромом «Shipmaster», об`ємом 0,7 л., яку утримуючи у своїх руках, попрямував в сторону кас зазначеного магазину.
Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи у зоні касових апаратів підійшов до продавця консультанта, де з метою відвернення уваги оплатив вартість алкогольного напою із ромом «Shipmaster», об`ємом 0,7 л., після чого ОСОБА_7 намагався покинути приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет», із захованими під його курткою двома пляшками віскі «Jameson», не маючи наміру оплатити вказаний товар, однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, його не закінчив, оскільки був затриманий працівниками магазину ТОВ «АТБ-маркет».

Також, 17 грудня 2021 року, близько 17 години 55 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Карпенка, 1 в м. Тернополі, повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 17 грудня 2020 року, близько 17 год. 55 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Карпенка, 1 в м. Тернополі, діючи повторно, умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії носять таємний характер, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу підійшов до торгівельного стелажа із алкоголем та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, власноруч взяв із полиці стелажу одну пляшку віскі «Jameson», обломом 0,5 л., вартістю 413,30 грн., яку в подальшому заховав собі під куртку в яку був одітий.
В подальшому ОСОБА_7 не підходячи до каси магазину ТОВ «АТБ-маркет» в м. Тернополі вул. Карпенка, 1, не маючи наміру розрахуватися за наявну у нього вищевказану продукцію, вийшов із приміщення вищезгаданого магазину, чим заподіяв ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на суму 413,30 гривень.
Крім цього, 22 грудня 2020 року, близько 07 години 50 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Карпенка, 1 в м. Тернополі, повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 22 грудня 2021 року, близько 07 години 50 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Карпенка, 1 в м. Тернополі, діючи повторно, умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії носять таємний характер, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу підійшов до торгівельного стелажа із алкоголем та з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, власноручно взяв із полиці одну пляшку віскі «Jameson», ємністю 0,5 л., вартістю 393,30 грн., яку в подальшому заховав собі під куртку в яку був одітий.
В подальшому ОСОБА_7 не підходячи до каси магазину ТОВ «АТБ-маркет» в м. Тернополі вул. Карпенка, 1, не маючи наміру розрахуватися за наявну у нього вищевказану продукцію, вийшов із приміщення вищезгаданого магазину, чим заподіяв ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 393,30 грн.
Також, 11 січня 2021 року біля 19 години, ОСОБА_7 перебував у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де спільно розпивали спиртні напої. Провівши там деякий час, ОСОБА_11 покинув приміщення, а ОСОБА_12 залишився разом із ОСОБА_7 .. В подальшому, ОСОБА_12 також вирішив покинути вказане підвальне приміщення, але так як був в стані сильного алкогольного сп`яніння, то перечепився та впав біля дверей.
В той час, у ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_12 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 11 січня 2021 року біля 19 години, перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, діючи повторно, умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_12 та розуміючи, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається, та вважаючи, що робить це непомітно для останнього, таємно вийняв із правої кишені штанів потерпілого гаманець із грошовими коштами у сумі 200 гривень, 20 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 565 (п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, а також зняв із шиї потерпілого ОСОБА_12 золотий ланцюжок, «585» проби, масою 8,03 грам, вартість якого становить 8 115 (вісім тисяч сто п`ятнадцять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, заподіяно матеріальну шкоду ОСОБА_12 у сумі 8 881 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят одна) гривня 44 (сорок чотири) копійки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, оскільки вважає його надто суворім і таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.
Вважає, що судом належним чином не враховано, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро покаявся і активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення.
З урахуванням вказаних обставин, вважає, що є усі підстави для застосування щодо нього ст.75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 травня 2022 року в частині визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не з`ясовано, чому заява потерпілого ОСОБА_12 про подію, яка мала місце 11 січня 2021 року, датована 18 січня 2021 року.
Вказує на недопустимість як доказів протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, оскільки в них не зазначено, в чому виникла необхідність проводити впізнання саме за фотознімками і не було забезпечено реальну присутність особи ОСОБА_7 , який в цей час знаходився під домашнім арештом.
Стверджує, що відеозапис з приміщення ломбарду, на якому відображено події 11 січня 2021 року, жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні не має, так як неможливо встановити, що саме там робить свідок ОСОБА_11 .
Також вказує про відсутність будь-якого доказового значення щодо доведення вини ОСОБА_7 довідки з ломбарду, яка досліджувалась судом і з якої вбачається, що свідок ОСОБА_11 неодноразово відвідував даний заклад і здавав телефони, планшети і золоті вироби.
Вважає, що суд неправильно оцінив показання потерпілого ОСОБА_12 , які, на думку апелянта, є суперечливими, в них є розбіжності щодо обставин події і вони не підтверджують вину його підзахисного у вчиненні злочину. При цьому, висновок суду про суму викрадених у потерпілого коштів базується виключно на показаннях останнього і більше жодними доказами не доводиться.
Зазначає про відсутність доказів стосовно того, що у потерпілого дійсно було викрадено золотий ланцюжок, тобто, чи дійсно він був виготовлений із золота і був знятий із потерпілого ОСОБА_12 .
На думку сторони захисту, органом досудового розслідування і судом неправильно визначено вартість такого ланцюжка, оскільки його вагу встановлено зі слів потерпілого і відповідна експертиза, відповідно до п.6 ч.1 ст.242 КПК України, не проводилась.
Просить вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 травня 2022 р. в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України змінити, застосувати ст.75 КК України і звільнити його ві відбування покарання з випробуванням. Вирок суду в частині визнання ОСОБА_7 винуватим за ч.2 ст.185 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпанням можливості їх отримати. В інших частинах вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 травня 2022 р. відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України і закрити в цій частині кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України та змінити вирок в частині призначеного покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, шляхом застосовування ст.75 КК України; представника потерпілого ТОВ Новус Україна ОСОБА_9 , який при вирішенні питань, викладених в апеляційний скарзі, покладається на думку суду; міркування прокурора, який вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни; провівши частково судове слідство в порядку ч.3 ст.404 КПК України; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій, дотримався вказаних вимог закону.
З матеріалів провадження вбачається, що місцевий суд провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК у межах висунутого обвинувачення.
При цьому, суд дотримався приписів, установлених статтями 10, 22 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.
За змістом ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Ретельно перевіривши надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд першої інстанції у вироку навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав їм у відповідності з вимогами ст. 94 КПК належну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таких порушень цього закону, які були б істотними та потягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок про доведеність винності ОСОБА_7 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого мана (крадіжці) вчиненому повторно та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, суд зробив на підставі ретельно досліджених в судовому засіданні і детально викладених у вироку доказів.
Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , суд у вироку належним чином проаналізував показання допитаних в судовому потерпілого, свідка та обвинуваченого, а також протоколи слідчих процесуальних дій і висновки проведених у справі експертиз, які, у своїй сукупності, доводять винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_12 суд першої інстанції встановив, що 11 січня 2021 року з 18 години в гаражному приміщенні свого знайомого він розпивав спиртні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 і через деякий час він сп`янів та виходячи з приміщення вдарився головою та знепритомнів, а в подальшому відчув як його хтось обшукує. При цьому він помітив, що біля нього знаходиться ОСОБА_7 , а ОСОБА_11 в цей час в приміщенні вже не було. Виявивши відсутність грошових коштів та золотого ланцюжка, він звернувся із заявою в поліцію. Через деякий час після цього ОСОБА_7 повернув йому золотий хрестик.
Доводи сторони захисту щодо суперечливого характеру показань потерпілого і наявності у них розбіжностей відносно події злочину колегія суддів вважає необґрунтованими і надуманими, оскільки вони об`єктивно підтверджуються іншими доказами по справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.
Так, згідно заяви ОСОБА_12 від 18 січня 2021 року, яка була предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанцій, потерпілий просить притягнути до відповідальності невідому йому особу на ім`я ОСОБА_13 , який 11 січня 2021 року у підвальному приміщенні по АДРЕСА_2 викрав у нього золотий ланцюжок та грошові кошти 200 грн. і 20 дол. США.
Факт звернення до органу поліції через декілька днів після події злочину, на що звертає увагу апелянт, жодним чином не впливає на порядок проведення досудового розслідування та його результати, а також на допустимість і належність зібраних доказів.
Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 січня 2021 року та від 20 січня 2021 року, що досліджені апеляційним судом в порядку проведення судового слідства, потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 11 січня 2021 року викрала у нього золотий ланцюжок та грошові кошти, а свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як особу яка попросила здати на своє ім`я в ломбард золотий ланцюжок.
Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про недопустимість як доказів зазначених протоколів пред`явлення особи для впізнання з мотивів не забезпечення реальної присутності особи ОСОБА_7 , оскільки вказані слідчі дії проведені у відповідності до положень ст.ст.228, 231 КПК України і з дотриманням усіх вимог, визначених даними правовими нормами.
Оскільки закон допускає впізнання за фотознімками, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про недопустимість таких доказів, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі.
До того ж, колегія суддів враховує, що як потерпілий ОСОБА_12 , так і свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції підтвердили особу обвинуваченого ОСОБА_7 , якого вони впізнали по фотознімках і обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує факту вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вечірній час 11 січня 2021 року в гаражному приміщенні по АДРЕСА_2 .
Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_11 підтвердив, що після вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 він вийшов з підвального приміщення на вулицю і через деякий час вийшов ОСОБА_7 та попросив його здати в ломбард ланцюжок.
Протоколом огляду відеозапису з приміщення ломбарду ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , а також дослідженою місцевим та апеляційним судами довідкою ломбардом Заставно-Кредитний Дім № 268/01 від 25 січня 2021 року підтверджується, що 11 січня 2021 року ОСОБА_11 заклав у даній установі золотий ланцюжок 583 проби, вагою 8, 03 грами.
Твердження апелянта про відсутність доказового значення вищевказаного відеозапису та довідки з ломбарду, на думку колегії суддів, носять виключно суб`єктивний характер, є надуманими і непереконливими, оскільки вказані докази підтверджують показання потерпілого ОСОБА_12 стосовно того, що у нього було викрадено золотий ланцюжок ОСОБА_7 , а також показання свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 попросив його здати в ломбард золотий ланцюжок, який у нього з`явився після того, як він залишився в підвальному приміщенні із ОСОБА_12 , коли останній знепритомнів після вживання алкогольних напоїв.
Доводи захисника ОСОБА_8 щодо неправильної оцінки судом вартості золотого ланцюжка, викраденого у потерпілого ОСОБА_12 , з тих мотивів, що органом досудового розслідування не було проведено товарознавчу експертизу, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди.
В даному випадку матеріали кримінального провадження містять належні та допустимі докази, на підставі яких суд першої мав можливість достовірно встановити вид металу, з якого зроблений викрадений у потерпілого ланцюжок, а також його вагу і вартість.
Окрім того, доводи адвоката ОСОБА_8 щодо відсутності товарознавчої експертизи, як доказу вартості викраденого майна та виду металу, з якого виготовлений викрадений ланцюжок, були предметом дослідження місцевого суду і отримали правильну юридичну оцінку з урахуванням практики Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що досліджені судом першої інстанції докази, у своїй сукупності, свідчать про те, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 11 січня 2022 року
Підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних досудовим слідством та досліджених судом першої інстанції доказів щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за епізодом викрадення майна ОСОБА_12 11 січня 2021 року,в колегії суддів немає. Обґрунтованих доводів з цього приводу не наведено як в апеляційній скарзі, так і безпосередньо під час перегляду вироку в апеляційному порядку.
Також, колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 , ставить питання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 і вичерпанням можливості їх отримати. Разом з тим, поза увагою апелянта залишається те, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України базується також ще на епізодах таємного викрадення ним майна 20 грудня 2020 року та 17 грудня 2021 року з приміщення ТОВ АТБ-маркет, що по вул. Карпенка, 1 в м. Тернополі, які обвинувачений не заперечує, по яких він повністю визнав свою вину і які в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи сторони захисту про надмірно суворе покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки судом першої інстанції призначено покарання, в межах санкції статті обвинувачення, за якою його визнано винним, строком наближеним до мінімального, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується з приписами ст.ст.50, 65 КК України, а також положеннями ст.68 КК України, яка регламентує порядок призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення.
Підстав для застосовування ст.75 КК України, про що адвокат ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Вирок суду першої інстанції є обґрунтованим і законним.
Будь-яких передбачених ст.ст.408, 409 КПК України підстав до його зміни чи скасування, не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2022 року відносно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді