ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/1277/21 Номер провадження 11-кп/814/2101/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001202 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянину України, проживаючому за адресою:АДРЕСА_1 , неодноразово судимому,
обвинуваченому за ч.3 ст. 187 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 06.10.2022 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується за ч.3 ст. 187 КК України, а саме: у тому, що він 12.12.2020 за попередньою змовою з ОСОБА_8 о 1.00 год прийшли до місця проживання ОСОБА_9 , постукали у двері та коли потерпілий відкрив, забігли всередину квартири, спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження, погрожували ножом, після чого викрали у потерпілого чоловічу сумку з грошовими коштами в сумі 30000 грн, водійським посвідченням на його ім`я, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, ключами від автомобіля, та зникли з місця події.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду, тому дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій, мотивуючи безпідставністю продовження строку запобіжного заходу, просить ухвалу скасувати та змінити йому запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтував тим, що суд дійшов безпідставного висновку про наявність обґрунтованої підозри та ризиків, а сама по собі тяжкість майбутнього покарання не є достатньою підставою для продовження запобіжного заходу. Нових ризиків, передбачених ст. 177 КПК України прокурором не заявлено.

Вважає, що суд не надав належну оцінку тому, що обвинувачений має місце проживання, сплачує аліменти дитині, працює та отримує дохід, є особою з інвалідністю 3-ї групи.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001202 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст. 187 КК України. В судовому засіданні 08 серпня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.10.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів судом перевірялося неодноразово під час обрання та продовження строку запобіжного заходу. 09.03.2021 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду. Тому, всі доводи щодо наявність або відсутності вини обвинуваченого мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті. Строки тривалості розгляду справи судом не впливають на обґрунтованість підозри.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , який є особливо тяжким, за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, те, що злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися та продовжують існувати.

Наявність місця проживання та утриманців є явно недостатніми для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також стороною захисту не надані жодні докази неможливості утримання обвинуваченого ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення через стан здоров`я.

Тобто, обвинувачений та його захисник не навели переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4