справа № 208/3358/22
№ провадження 1-кс/208/807/22
УХВАЛА
Іменем України

22 липня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна, -
в с т а н о в и в:
Старший дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
У своєму клопотанні просить суд накласти арешт на мобільний телефон Apple Iphone 12 Pro Max. Позбавити права на відчуження, розпорядження та користування мобільним телефоном Apple Iphone 12 Pro Max.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання з`явилась, клопотання підтримала та просила задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання з`явилась, проти задоволення клопотання заперечувала з підстав, зазначених у письмовому запереченні на клопотання дізнавача.
Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 вважає, що клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
На сьогоднішній день у кримінальному провадженні № 0000210 від 17.07.2022 року власнику тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не повідомлено, у зв`язку з чим останній у процесуальному розумінні є третьою особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
У порушення вимог кримінального процесуального законодавства відповідне клопотання про арешт майна подано до суду не прокурором, а дізнавачем, тобто не уповноваженою особою.
При цьому, зазначений мобільний телефон вилучений працівниками поліції у порушення вимог ст. 168 КПК України та за відсутності передбачених ст. 167 КПК України підстав, оскільки навіть клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали не містять жодних доказів чи фактів, які б вказували на належність мобільного телефону до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.
На думку представника майна клопотання носить формальний характер, не містить конкретних мети та підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Також до клопотання не додано жодного документу, яким процесуально оформлювалося та фіксувалося відповідне вилучення майна.
У письмовому запереченні представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 просить суд у задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна (мобільного телефону) у кримінальному провадженні № 0000210 від 17.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, відмовити, а безпідставно тимчасово вилучене майно мобільний телефон Apple Iphone 12 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, негайно повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вислухавши дізнавача та представника власника майна, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів клопотання в ході досудового розслідування кримінального проступку встановлено, що 17.07.2022 року за адресою: м. Кам`янське, біля буд. № 78 по вул.. Ціолковського, було затримано громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході особистого обшуку виявлено речовину, схожу на наркотичну.
За даним фактом СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 17.07.2022 внесені відомості до ЄРДР за № 0000210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
17.07.2022 року в ході особистого обшуку гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено один сліп пакет з речовиною кристалічного походження білого кольору, мобільний телефон Apple Iphone 12 Pro Max.

Дізнавач наголошує, що необхідність арешту майна зумовлюється тим, що незастосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, переховування, знищення та втрату зазначеного предмету, який має суттєве значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).
Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.
Зокрема, ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Норми КПК України докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.
Старшим дізнавачем Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 подано клопотання з порушенням положень ч. 2 ст. 171 КПК України. До клопотання не додані документи, які підтверджують право власності будь-якої особи на мобільний телефон Apple Iphone 12 Pro Max.

Крім того, в прохальній частині клопотання зазначено лише назву мобільного телефону, відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки, за якими можна було б відрізнити мобільний телефон від інших з такими ж родовими ознаками.

Разом з тим, у клопотанні дізнавача не зазначено, якими доказами підтверджуються доводи про те, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто належним чином не вмотивовано, яке відношення зазначене майно має саме до цього кримінального провадження.

Суд звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого (дізнавача) та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Водночас, суд заважує, що в матеріалах, наданих суду крім самого клопотання про арешт майна міститься тільки витяг з ЄРДР, протокол затримання особи та постанова про визнання майна речовими доказами, при цьому факт винесення постанови про визнання майна речовим доказом не є безумовною підставою для накладення арешту на майно.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна, адже дізнавачем не доведено наявність правової підстави для арешту майна, а також, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись положеннями ст.ст. 98, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна відмовити.
Тимчасово вилучене майно мобільний телефон Apple Iphone 12 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.
Суддя ОСОБА_1