Провадження № 1-кс/761/9308/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 від 23.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 за ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 від 23.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, у своїй скарзі заявник просить скасувати постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 від 23.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 23.03.2022 у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013.

Свою скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що ним, 02 листопада 2021 року на офіційну електронну пошту Спеціалізованої прокуратури у військові і оборонній сфері Західного регіону було подано клопотання від 02.11.2021 було подано клопотання від 02.11.2021 в порядку ст.220 КПК України про проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

21.03.2022 прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Прокурор обґрунтував своє рішення тим, що кримінальне провадження №0001032 від 12.07.2013 здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, в той час як слідчі та процесуальні дії, які просить вчинити ОСОБА_3 стосуються обставин його звільнення.

Однак такий висновок ОСОБА_3 вважає незаконним, невмотивованим, а постанову такою, що винесена в порушення вимог ст.110 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибув,був повідомлений про час та дату судового розгляду належним чином. Заяв чи клопотань від заявника на адресу суду не надходило.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Уповноважений прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері центрального регіону тобто прокурор прокуратури, яка наразі здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 в судове засідання не з`явився. Від прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері центрального регіону ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на дану скаргу.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 здійснюється ДБР.

Встановивши дану обставину, слідчий суддя вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020, 11-сс/824/5892/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 від 23.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 за ч. 2 ст. 364 КК України, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що прокурор Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , виніс постанову від 21 березня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані прокурором при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02 листопада 2021 року.

З матеріалів скарги вбачається, що прокурор, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02 листопада 2021 у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013, не мотивував своє рішення належним чином, оскільки не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, їх обґрунтування які могли би бути визнані належними та достатніми з точки зору стороннього та незалежного спостерігача, зокрема прокурор у своїй постанові зводить усі мотиви по суті лише до того факту, що кримінальне провадження №0001032 від 12.07.2013 здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, а тому питання щодо обставин звільнення ОСОБА_3 не входить до кола питань, які мають вирішуватись в рамках даного кримінального провадження. В той же час, заявником ОСОБА_3 долучено до скарги копію заяви про кримінальне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що він звертаючись за захистом до держави, просив правоохоронні органи перевірити також і обставини його звільнення, яке останній вважає незаконним.

Системний аналіз норм КПК України дозволяє прийти до висновку, що слідчий проводячи досудове розслідування у кримінальному провадженні, а прокурор здійснюючи у ньому процесуальне керівництво, зобов`язані спрямовувати свої дії на те, щоб надати відповіді на всі поставлені особою у її зверненні питання. При цьому ігнорування певної частини заяви неприпустимо з точки зору загальних засад кримінального законодавства.

Викладене свідчить про необґрунтованість винесення прокурором постанови про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.11.2021, відсутність підстав для прийняття такого рішення, що є суттєвим порушення вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення прокурором.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 від 23.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Керуючись ст.ст. 3, 22, 26, 37, 40, 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 від 23.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 за ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 від 23.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2013 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02.11.2021 в порядку ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1