Справа № 450/867/22 Провадження № 1-кп/450/317/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000889 від 31.10.2021 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, розлученого, який є фізичною особою-підприємцем, має на утриманні двох малолітніх дітей, не інвалід, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, не депутат, не адвокат, безпартійний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,-

в с т а н о в и в:
17.03.2022 р. в порядку ст.ст.283, 291 КПК України від прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 поступив в суд обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000889 від 31.10.2021 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов"язання.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_8 .
Угода про визнання винуватості від 16.03.2022 р. укладена в присутності захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , з письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 від 14.03.2022 р., відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, щиро розкаюється, добровільно відшкодував матеріальні і моральні збитки потерпілій, надав згоду на звернення обраного йому запобіжного заходу у виді застави розміром 181600,00 грн. на спеціальний рахунок Збройних сил України, яка задоволена ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.03.2022 р., а тому із врахуванням ст.ст.66, 69, 70 КК України погоджується понести покарання у виді штрафу в розмірі 6000 (шість тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102000,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості, а також пояснив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершене. У випадку відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, просить повернути кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.
В підготовчому судовому засіданні 11.04.2022 р. обвинувачений ОСОБА_4 просить затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив, що двіччі був одружений та має трьох дітей, щодо одної з яких позбавлений батьківських прав. З часу надання ним згоди на звернення обраного йому запобіжного заходу у виді застави розміром 181600,00 грн. на спеціальний рахунок Збройних сил України, жодних благодійних внесків він не здійснював, а саме коштів Збройним силам України не перераховував.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просять затвердити угоду про визнання винуватості, а також пояснили, що кошти в сумі 102000,00 грн. у них наявні та можуть бути внесені негайно, тобто до набрання вироком законної сили. Надали копії письмових заяв потерпілої та родичів першого ступеня споріднення, згідно яких такі просять не визнавати їх потерпілими, а заподіяна їм шкода відшкодована в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_8 не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості та пояснила, що загиблий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 був її рідним братом, після смерті якого залишились його матір і двоє дітей, один з яких є повнолітнім. З дружиною ОСОБА_9 був розлучений.
Судом досліджено письмові докази, які встановлюють та характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисників та потерпілої, розглянувши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
В силу вимог ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Згідно ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов"язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м"якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов"язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В силу ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом"якшують, визнаються: 1) з"явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; 2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; 3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; 4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; 5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; 6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; 7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; 8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; 9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом"якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Якщо будь-яка з обставин, що пом"якшує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його пом"якшує.
Як встановлено судом згідно обвинувального акту з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000889 від 31.10.2021 р., обвинувачений ОСОБА_4 , 30.10.2021 р. о 23 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки "Інфініті" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючи ним автодорогою "Львів-Шегині" в напрямку м.Львова, при проїзді 13 км, що розташований у с.Конопниця, Львівського р-ну, Львівської обл., грубо порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10, Р.2 п.2.3 "б, д", п.2.10 "а, б, в, г, д, е", Р.12 п.12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_9 , який від отриманих травм помер на місці пригоди, а в подальшому, не зупиняючи керований ним автомобіль, місце події залишив.
Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на звернення обраного йому запобіжного заходу у виді застави розміром 181600,00 грн. на спеціальний рахунок Збройних сил України, яка задоволена ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.03.2022 р., однак в подальшому жодних благодійних внесків не здійснював, а саме коштів Збройним силам України не перераховував.
Принцип пропорційності заходу переслідування меті розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.
Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Однак, визначене в угоді про визнання винуватості покарання, із врахуванням ст.ст.66, 69, 70 КК України, у виді штрафу в розмірі 6000 (шість тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102000,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, не відповідає тлумаченням Європейського суду з прав людини та загальними засадами призначення покарання, в тому числі ст.65 КК України, що в подальшому сприятиме вчиненню як обвинуваченим, так і іншими особами, аналогічних кримінальних правопорушень та уникненню належного покарання, яке є необхідне й достатнє для виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що згода обвинуваченого ОСОБА_4 на звернення обраного йому запобіжного заходу у виді застави розміром 181600,00 грн. на спеціальний рахунок Збройних сил України, покликання захисників на наявність коштів в сумі 102000,00 грн., які можуть бути внесені негайно, тобто до набрання вироком законної сили, відсутність добровільних благодійних внесків Збройним силам України здійснених обвинуваченим за період з 14.03.2022 р. по даний час, є способом уникнення належного покарання.

Що стосується інтересів суспільства, слід вказати, що суспільний інтерес - це інтерес суспільства або усередненого (репрезентативного) представника цієї спільноти, пов"язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку. Термін має широке поширення в контексті протиставлення громадських і особистих інтересів. При цьому передбачається, що громадські інтереси не можуть бути зведені до інтересів окремих громадян. Держава є тим органом, який функціонує в суспільстві для формулювання і захисту громадських інтересів.
Крім цього, позбавлення життя людини є наслідком, що має незворотний характер. Це також випливає із законодавчого визначення смерті відповідно до ст.52 Основ законодавства України про охорону здоров"я від 19.11.92 №2801-XII, за якою моментом незворотної смерті людини є момент смерті її головного мозку або її біологічна смерть. Втрата людиною життя, яке відповідно до ст.3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю та є особливим об"єктом кримінально-правової охорони, не підлягає відшкодуванню. Життя людини не може бути відновлене через незворотність смерті.
За вказаних обставин умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України, а тому в затвердженні угоди про визнання винуватості від 16.03.2022 р. слід відмовити.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
З врахуванням викладеного вище, клопотання прокурора ОСОБА_3 про повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.314, 468-475 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
В затвердженні угоди про визнання винуватості від 16.03.2022 року укладеної в присутності захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 від 14.03.2022 р., - відмовити.

Матеріали кримінального провадження, внесених в ЄРДР за №0000889 від 31.10.2021 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, повернути прокурору другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення в частині повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Суддя ОСОБА_1