Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022 Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
представників потерпілого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0000080 відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 згідно з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2019 року і до досягнення сином повноліття. Однак, ОСОБА_9 , будучи обізнаним про свій обов`язок відповідно до ст. 180 СК України утримувати сина до досягнення ним повноліття за вищевказаним рішенням Подільського районного суду м. Києва в 03 грудня 2019 року, (виконавчий лист № 758/10500/19 від 04 березня 2020 року), неодноразово попереджений державними виконавцями Подільського ВДВС у м. Києва ЦМУМЮ (м. Київ) у виконавчому провадженні №61506639 від 08 березня 2020 року про необхідність сплати аліментів, у період часу з 15 серпня 2019 по 30 вересня 2021 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина (аліментів).
Згідно з довідкою-розрахунком, виданою Подільським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 13 жовтня 2021 року, загальна заборгованість зі сплати аліментів за станом на 30 вересня 2021 року становить 118 910 грн. 53 коп.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме в злісному ухиленні від сплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що дійсно має неповнолітнього сина, на якого він зобов`язаний виплачувати аліменти, про рішення Подільського районного суду м. Києва був обізнаний. Обвинувачений повідомив суду, що він свого сина жодним чином не утримує. Офіційно він не працевлаштований, однак має певні підробітки, якими і заробляє кошти, проте з цих коштів аліменти на утримання не платив і не плате. Пояснити причину несплати аліментів обвинувачений не зміг.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_9 та дослідивши окремі матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), є доведеною поза розумним сумнівом, його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 164 КК України.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі обставини.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, є визнання вини. Суд не визнає такою, що пом`якшує покарання обставиною щире каяття, оскільки обвинувачений в судовому засіданні його не висловив і такого судом не було встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно з вимогами ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місця проживання, на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у вигляді обмеження волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 374 КПК України
У Х В А Л И В :
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Олена БУЗУНКО