Справа №639/2579/22
Провадження № 1-КП/639/339/22
У Х В А Л А
за результатами підготовчого провадження
18 жовтня 2022 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12.11.2021 року за № 0001111, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова з Куп`янської окружної прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив, призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, посилаючись на його відповідність вимогам ст. 291, 293 КПК України, підсудність кримінального провадження Жовтневому районному суду м. Харкова, відсутність підстав для його закриття, зупинення або повернення обвинувального акту. Вважав за необхідне проводити судовий розгляд суддею одноособово, за участі прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілої.
Також до суду надійшло письмове клопотання начальника Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було підтримане в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник в частині можливості призначення судового розгляду, зокрема підсудності кримінального провадження Жовтневому районному суду м. Харкова покладались на розсуд суду.

При цьому сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який - у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог сторона захисту посилалась на наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, відсутність фактів переховування від органу досудового розслідування з його боку, з`явлення із зізнанням, визнання своєї вини та намір відшкодувати завдані збитки потерпілій найближчим часом.

Потерпіла ОСОБА_7 в поданому до суду письмовому клопотанні просила проводити підготовче судове засідання без її участі.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема: 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вирішуючи питання щодо підсудності даного кримінального провадження Жовтневому районному суду м. Харкова, необхідно зазначити таке.
За даним обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в умисному знищенні та пошкодженні 12.11.2021р., приблизно о 02:00, шляхом підпалу належного ОСОБА_7 торгівельного павільйону «ТЕРЕМОК», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу зупинки «Садове кільце», внаслідок чого вогнем було знищено торгівельне обладнання з товарами та пошкоджено внутрішні конструкції обшивки торгового приміщення зазначеного павільйону орієнтовною площею 20 кв.м.

Тобто місце вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Органом досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню є СВ Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області.

В обґрунтування своєї позиції про підсудність кримінального провадження Жовтневому районному суду м. Харкова прокурор посилався на наказ начальника ГУНП в Харківській області від 22.08.2022р. №1040 «Про затвердження фактичного перебування та несення служби (виконання функцій) поліцейських слідчого відділу Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області», а також, що Куп`янським міськрайонним судом Харківської області не здійснювалось правосуддя на час звернення до суду з обвинувальним акутом через тимчасову окупацію м. Куп`янська військовими формуваннями РФ.
Надаючи оцінку вказаним доводам прокурора, необхідно відзначити, що відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
Частиною 9 статті 615 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Отже зазначеною нормою встановлено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення (загальне правило), а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя:
1)судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування (спеціальне правило 1);
2)іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством (спеціальне правило 2).
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Згідно положень ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Таким чином, територіальна підсудність (за спеціальним правилом 2) визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Відповідний висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду, викладеною в його численних рішеннях, зокрема, в ухвалах від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20), від 20.05.2020 у справі № 643/7609/20 (пр. 51-2437впс20) та від 13.10.2020 року у справі №607/16332/20 (пр. № 51-4916впс20).
Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 22.08.2022р. №1040 затверджено місце фактичного перебування та несення служби (виконання функцій) поліцейських слідчого відділу Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області в адміністративній будівлі відділу №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області без зміни територіального обслуговування за адресою: проспект Любові Малої, 45, м. Харків, Харківська область та за адресою: проспект Науки, 9, м. Харків, Харківська область.
Тобто вказаним наказом змінено місце фактичного перебування та несення служби (виконання функцій) поліцейських слідчого відділу Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області, а не місце знаходження органу досудового розслідування.
Крім того необхідно звернути увагу, що наказом начальника ГУНП в Харківській області від 22.08.2022р. №1040 визначено дві альтернативні адреси, одна з яких знаходяться поза межами територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова, а саме - проспект Науки, 9, м. Харків, що суперечить принципу правової визначеності.
Згідно ж даних відкритих джерел мережі Інтернет місцем знаходження Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області є: Харківська область, Куп`янський район, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14.
Будь-яких доказів про зміну місця знаходження Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області до клопотання не додано.
За наведених обставин відсутні підстави вважати, що СВ Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській області знаходився на час звернення до суду з обвинувальним актом в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова та відповідно, що вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду за спеціальним правилом 1, передбаченим ч. 9 ст. 615 КПК України, як суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування.

При цьому розпорядженням голови Верховного суду від 18.03.2022р. № 11/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальну підсудність Куп`янського міськрайонного суду Харківської областізмінено на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, який, в свою чергу, знаходиться в межах юрисдикції Дніпропетровського апеляційного суду (спеціальне правило 2, передбачене ч. 9 ст. 615 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Частиною 3 статті 34 КПК України встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Таким чином, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України необхідно направити до Харківського апеляційного суду для ініціювання питання перед Касаційним кримінальним судом Верховного Суду щодо його передачі з Жовтневого районного суду м. Харкова до іншого суду.
Щодо питання про наявність підстав подальшого тримання обвинуваченого під вартою, то вирішуючи його, суд виходить з такого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2022 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.10.2022.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого та свідків; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 раніше не судимий, але по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з матір`ю; за місцем проживання характеризується посередньо; перебуває на військовому обліку в Куп`янському районному ТЦКСП та знаходиться у розшуку, як такий, що ухиляється від призову на строкову військову службу.
Крім того, 25.11.2021 до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області було направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000727 від 07.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, розгляд якого на теперішній час не закінчено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При цьому у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд вважає доведеним, що, з огляду на дані про особу обвинуваченого, його вік, репутацію, відсутність тяжких захворювань; конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватості, є наявними вищезазначені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом перевірялась можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, їх ступінь, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) дані про особу обвинуваченого, наведені вище , суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Проте, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, суд визначає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 240 грн. (2481 х 40 = 99240)
Керуючись ст. ст. 34, 177, 178, 182, 183, 314, 315, 615 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Направити обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001111 від 12.11.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, до Харківського апеляційного суду, ініціювавши питання щодо направлення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду подання про передачу даного кримінального провадження до іншого суду.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який відмовити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 16.12.2022 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 суму застави у розмірі 99 240 гривень (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок гривень 00 коп.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на спеціальний рахунок, отримувач коштів - ТУ ДСА України у Харківській області.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці такі обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи фактично перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4)утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримаються під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Подання апеляційної скарги на ухвалу в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою зупиняє набрання нею законної сили у цій частині, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1