печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Енерго - Консалт", ТОВ «Амстор» про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 27.04.2022 року у кримінальному провадженні №0001206,-

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2022 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Енерго - Консалт" в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову від 27.04.2022 року про відмову у визнанні потерпілим; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві повторно розглянуто клопотання від 08.02.2022 року та вирішити в порядку ст. 55 КПК України питання про надання представнику ТОВ "Енерго - Консалт", ТОВ «Амстор» пам`яток про процесуальні права та обов`язки потерпілого і в порядку ст. 220 КПК України питання про проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001206.
На обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0001206.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві від 27.04.2022 року було відмовлено у визнанні представника ТОВ "Енерго Консалт» потерпілим у кримінальному провадженні №0001206 від 18.10.2021 року. Вказану постанову заявник вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримав у повному обсязі, просив скаргу задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений у встановленому порядку.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши суть скарги, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.
Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Як вбачається з матеріалів скарги та кримінального провадження, в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0001206. 27.04.2022 року постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві було відмовлено у визнанні представника ТОВ "Енерго Консалт» потерпілим у кримінальному провадженні №0001206 від 18.10.2021 року.
Дана постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування кримінального правопорушення не здобуто документального підтвердження факту завдання ТОВ "Енерго Консалт» матеріальної, моральної чи фізичної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, на підставі ч.5 ст.55 КПК України слідчим прийнято рішення про відмову у визнанні представника ТОВ "Енерго Консалт» потерпілим у кримінальному провадженні №0001206 від 18.10.2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.
При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.
Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Водночас, заявником до скарги не надано будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили, що на момент звернення із заявою про визнання потерпілим йому дійсно завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, як це передбачено ч.1 ст.55 КПК України.
Заявником не зазначено, в чому полягає спричинена йому шкода й не надано до суду жодного підтвердження таких аргументів, що засвідчували б очевидні ознаки спричинення йому шкоди, імовірних душевних страждань, переживань або фізичних страждань тощо, в розумінні положень ч.1 ст.55 КПК України. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги.
Дослідивши оскаржувану постанову, слідчий суддя дійшов до переконання, що вона винесена правомірно, із дотриманням положень ст.110 КПК України в частині зазначення змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування, та слідчим прийнято рішення про відмову у залученні як потерпілого, навівши достатньо вагомі підстави та мотиви для такого рішення з посиланням на положення КПК України.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.
Відповідно до положень ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням вказаних вище обставин, та оскільки заявником не надано належних і допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які би давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог скарги, тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, проаналізувавши наведені у скарзі доводи та перевіривши надані в їх обґрунтування документи, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 7, 22, 55, 110, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Енерго - Консалт", ТОВ «Амстор» про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 27.04.2022 року у кримінальному провадженні №0001206, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1