УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 635/8671/16-к
провадження № 51-917 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги та копії оскаржуваної ухвали вбачається, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання незаконним затримання ОСОБА_5 .
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої Харківський апеляційний суд ухвалою від 29 листопада 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши надані суду копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Зі змісту касаційної скарги та копії оскарженого судового рішення вбачається, що ухвала Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2021 року постановлена під час судового розгляду по суті кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання про визнання незаконним затримання, постановленої під час судового провадження по суті в суді першої інстанції, зазначеними положеннями закону не передбачено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки відповідно до положень ст. 392 КПК України ухвала про відмову у задоволенні клопотання про визнання незаконним затримання, постановлена під час судового провадження по суті в суді першої інстанції, не підлягає окремому оскарженню.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та копії судового рішення вбачається, що підстав для її задоволення немає, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вбачає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3