Номер провадження:1-кс/521/3305/22
УХВАЛА
21 вересня 2022 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що військовослужбовець однієї з військових частин ОСОБА_5 , здійснює зберігання та збут вибухових речовин та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
16.09.2022 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання в порядкувимог КПК України було проведено особистий обшук останнього, в ході якого було вилучено: грошові кошти: 3 купюри номіналом 1000 гривень, серії купюр АА4070154, АИ8936298, АЄ1914026, 4 купюри номіналом по 500 гривень, серії купюр ЕД6866374, ХИ5605184, БА1971129, ЄЖ0762635, які поміщені до сейф пакету № WAR 1156012 та мобільний телефон iphone 7 білого кольору imei НОМЕР_1 , поміщений до сейф пакету № WAR 1156011.
Підставою тимчасово вилучення майна є те, що: вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арещт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_6 грошові кошти, а саме 3 купюри номіналом 1000 гривень, серії купюр АА4070154, АИ8936298, АЄ1914026, 4 купюри номіналом по 500 гривень, серії купюр ЕД6866374, ХИ5605184, БА1971129, ЄЖ0762635, поміщених до сейф пакету № WAR 1156012 та мобільний телефон iphone 7 білого кольору imei НОМЕР_1 , поміщений до сейф пакету № WAR 1156011.
Заборонити відчужувати, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1