Справа №338/1507/21
Провадження № 1-кп/345/109/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша матеріали кримінального провадження № 0000014 від 23.01.2021 з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попельники Снятинського району Івано-Франківської області, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, перебуває в цивільному шлюбі, на утриманні 1 неповнолітня дитина, раніше неодноразово судимого, востаннє 12.05.2021 Чернівецьким Апеляційним судом, яким визначено остаточне покарання за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 289, ст. 70 КК України у виді 2 років обмеження волі, покарання не відбув,

за ст. 289 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

02.10.2020 ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом шляхом шахрайства, прибув в смт. Богородчани, де за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_6 , з приводу, ніби-то, купівлі транспортного засобу марки «Nissan Primastar» д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., об`ємом двигуна 2463 см. куб., який належить його рідному брату ОСОБА_7 та перебуває в його володінні на підставі довіреності з правом виконання дій щодо його розпорядження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , переконав останнього в своїх професійних торгівельних навичках в галузі купівлі-продажу транспортних засобів, а також своїй чесності та порядності.

ОСОБА_6 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 , нічого не знаючи про справжні його наміри щодо згаданого автомобіля, будучи помилково впевненим в порядності останнього та переконаним у добросовісності його дій, того ж дня, в приватного нотаріуса ОСОБА_8 в смт. Богородчани Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області оформив довіреність на вигадану ОСОБА_4 особу - ОСОБА_9 про право користуватись останнім автомобілем марки «Nissan Primastar» без права відчуження строком на 1 місяць.

В той же день, ОСОБА_4 написав розписку ОСОБА_6 , в якій вказав, що поверне грошові кошти за вищевказаний автомобіль до 10.11.2020.

Після цього, керуючись умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, визначивши майно ОСОБА_6 об`єктом свого злочинного посягання, ОСОБА_4 , використовуючи довірливі стосунки з боку потерпілого, повторно заволодів автомобілем останнього, не маючи наміру на його повернення та, реалізуючи свій злочинний умисел, без згоди та присутності володільця та власника автомобіля, передав його невстановленій досудовим розслідуванням особі і таким чином розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 194 941,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, пояснивши, що справді 02.10.2020 в смт. Богородчани зустрівся із ОСОБА_6 , якого переконав оформити довіреність про право користуватись на автомобіль «Nissan Primastar» на вигадану ним особу. Того ж дня він написав розписку ОСОБА_6 , в якій вказав, що поверне грошові кошти за вищевказаний автомобіль до 10.11.2020, однак вирішив заволодіти автомобілем та передав його іншій особі. Встановлені збитки в сумі 194 941,00 грн. не оспорює. Щодо заявленого потерпілим цивільного позову, то покладається на розсуд суду.

У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, а ОСОБА_4 просить суворо не карати.

Від потерпілого ОСОБА_7 також до суду надійшла заява про слухання кримінального провадження у його відсутності, заявлений цивільний позов ОСОБА_6 підтримує повністю, а обвинуваченого просить суворо не карати.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що в такому разі вони будуть позбавленні права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 289 ч. 2 КК України, так як він незаконно заволодів транспортним засобом, повторно.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілих і позицію прокурора.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин. Також суд бере до уваги і те, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не числиться, має місце реєстрації, його склад сім`ї, зокрема на утриманні має неповнолітню дитину, характеристику, стан здоров`я. Окрім цього, збитки в сумі 194 941 грн. потерпілим відшкодовано шляхом повернення траспортного засобу.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшує покарання суд вважає визнання вини, щире каяття та відшкодування завданих збитків.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років обмеження волі. Щодо поданого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову, то покладається на розсуд суду.

Потерпілі в поданих ними заявах до суду просили обвинуваченого суворо не карати, а поданий цивільний позов задоволити повністю.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, наслідки вчиненого обвинуваченим злочину, вимоги ст.69 КК України, якою передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ст. 289 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років обмеження волі.

Крім того, судом встановлено, що 12.05.2021 Чернівецьким Апеляційним судом вирок Вижницького районного суду Чернівецької області скасовано в частині призначення покарання та визначено остаточне покарання за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 289, ст. 70 КК України у виді 2 років обмеження волі, яке не відбуто.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом зарахування призначеного покарання за даним вироком суду та невідбутого покарання за вироком Чернівецького Апеляційного суду від 12.05.2021 слід остаточно призначити - 4 роки обмеження волі.

Вирішуючи заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Встановлено, що представником позивача ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_10 подано позовну заяву про стягнення моральної шкоди, завданої злочином в сумі 70 000, 00 грн. та 28 000, 00 грн. судових витрат.

Щодо завданої обвинуваченим потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди, то суд звертає увагу на таке.

Представник позивача зазначає, що моральна шкода, яку він оцінює в 70 000, 00 грн., полягає в тому, що позивач був позбавлений свого конституційного права на власність автомобіль, що відобразилося на якості його життя та спричинило йому тяжких переживань та моральних страждань.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних, душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, ступеня вини особи, що завдала шкоду. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди і не пов`язана із розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину фізичних та душевних страждань, пов`язаних з неможливістю користуватися транспортним засобом, порушення звичного ритму життя, матеріальний стан цивільного позивача та цивільного відповідача.

З урахуванням наведеного, те, що автомобіль потерпілому повернуто потерпілому на підставі ухвали слідчого судді від 07.04.2021, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а сума до відшкодування в 20 000, 00 грн. буде достатньою з урахуванням конкретних обставин справи, оскільки заявлена потерпілим сума до відшкодування в розмірі 70 000, 00 грн. суд вважає завищеною і такою, яка не відповідає ступеню переживань особи та виходить за межі прямої заподіяної злочином шкоди.
Щодо понесених потерпілим судових витрат в розмірі 28 000, 00 грн., то згідно акту виконаних робіт, надання юридичних консультацій адвокатом оцінено в 5000, 00 грн., підготовку та написання позовної заяви 3000, 00 грн., участь під час проведення слідчих дій на досудовому розслідуванні/дізнанні 5000, 00 грн., а також участь адвоката у судових засіданнях - 15 000, 00 грн.

З наведеним розрахунком суд не погоджується з огляду на таке.

Так, матеріали справи не містять даних про участь представника потерпілого ОСОБА_10 під час проведення слідчих дій на досудовому розслідуванні/дізнанні, а його участь під час розгляду питання про накладення арешту на майно, яку оцінено в 5 000 грн., на думку суду, є невиправданим. При цьому, стороною захисту жодних документів на підтвердження надання відповідних послуг суду не надано.

Також, адвокат ОСОБА_10 жодного разу участь у судових засіданнях не приймав, що унеможливлює стягнення з обвинуваченого заявлену суму в розмірі 15 000, 00 грн. за даний вид правової допомоги.

На думку суду, справедливою та доцільною сумою судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого є 5000, 00 грн. за надання юридичних консультацій, що і включає в себе підготовку та написання позовної заяви.

А тому, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати в сумі 5000, 00 грн., що з врахуванням матеріалів справи буде достатнім та справедливим.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 858, 10 грн., суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання потерпілого ОСОБА_7 про скасування арешту майна слід вирішити, в порядку ст.174 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати виннувати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України 4 роки обмеження волі без конфіскації майна.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом зарахування призначеного покарання за даним вироком суду та невідбутого покарання за вироком Чернівецького Апеляційного суду від 12.05.2021 ОСОБА_4 остаточно призначити - 4 роки обмеження волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази по справі:

-автомобіль марки «Nissan Primastar» д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску після вступу вироку в законну силу повернути власнику;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 110487577, ключ від замка запалювання із дерев`яним брилком з написом «Nissan» після вступу вироку в законну силу повернути власнику;

-DVD-R диск з відеозаписом вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження після вступу вироку в законну силу залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 858, 10 грн. судових витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи (висновок № СЕ-19/109-21/5682-АВ від 05.08.2021).

Арешт, накладений відповідно до ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2021 справа № 338/132/21 після вступу вироку в законну силу скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000, 00 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування судових витрат 5 000, 00 (п`ять тисяч) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ: