Дата документу 11.04.2022
Справа № 334/1360/21
Провадження № 1-кп/334/297/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні м. Запоріжжя кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:
-10.02.2021 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
01.02.2021 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля будинку в СТ «Дружба 3» за адресою: АДРЕСА_2 , через отвір у паркані проник на територію домоволодіння, та переконався, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає. На території домоволодіння ОСОБА_5 побачив металеві вироби, а саме: трубу діаметром 30 мм, довжиною 2,5 м у кількості 1 одинці, вартістю 136 грн 65 коп., трубу діаметром 60 мм, довжиною 4м у кількості 2 одиниці, вартістю 405 грн 32 коп. за одну одиницю, арматуру діаметром 12 мм, довжиною 3 м у кількості 1 одиниця, вартістю 45 грн 99 коп., на загальну суму 993,28 грн, які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 взяв зазначені металеві вироби та переніс до паркану, та почав витягувати їх через паркан з території домоволодіння, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілим ОСОБА_6 .
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинений повторно, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Також, 18.08.2021 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, цілеспрямовано, повторно, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки бажаючи їх настання, знаходячись на сходинковому марші між другим та третім поверхом ТЦ «Афіна Palace» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8Б, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що на його думку він діє таємно, зняв зі стіни картину «Таємна вечеря», яка належить потерпілому ОСОБА_7 , вартістю 4500,00 грн. Проте, дії ОСОБА_5 були помічені ОСОБА_8 та висунуто вимогу про повернення картини. Після цього, ОСОБА_5 , розуміючи, що його злочинні дії викрито, діючи умисно, з метою особистого збагачення, ігноруючи заклики ОСОБА_9 щодо повернення майна, втік з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4500,00 грн.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнав частково. Пояснив, що у лютому 2021 року на дачі, біля кар`єру, точніше не може вказати, він через діру в паркані проліз на територію дачі. На подвір`ї він помітив залізні труби, кількості не пам`ятає. Він склав труби під парканом, щоб було зручніше витягати. Через діру у паркані вибрався на зовні, та почав витягати труби через діру. У цей час почув звук автомобіля, який зупинявся поряд, пішов до машини та запитав, яка зараз година. Потім з`ясувалося, що на машині приїхав господар дачі, який його і затримав. Залізні труби мав намір здати на металолом. Вину у вчиненому визнає, розуміє, що вчинив погано. Також, у серпні 2021 року в ТЦ «Афіна», який розташований на пр. Металургів у м. Запоріжжі, він зняв у коридорі картину «Таємна вечеря». Коли він йшов вниз по сходам з картиною, якась жінка сказала йому: «Це не ваша картина», а він відповів, що купив її та пішов далі по сходам вниз до виходу. До виходу він йшов спокійно. Потім він залишив у знайомого ОСОБА_10 картину у заставу та отримав у нього грошові кошти у розмірі 300 грн. Наступного дня, коли до нього приїхала поліція, він разом з ними забрав картину у ОСОБА_10 назад. Щодо вказаного епізоду з картиною свою вину визнає частково Він не заперечує, що вкрав картину, проте вважає, що його дії не вірно кваліфіковані як грабіж. Він стверджує, що він був впевнений, що його протиправні дії залишилися не помітними для інших, з приміщення торгового центру він вийшов спокійно з картиною у руках, ніхто його не зупинив.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 01.02.2021 року він приїхав на свою дачу, де біля паркану виявив ОСОБА_5 , а також витягнуті труби та арматуру зі свого двору. На одязі обвинуваченого були сліди снігу, на його рукавицях були сліди іржі. При ньому був паспорт, який обвинувачений показав. На дачі знаходиться будинок, маються господарчі споруди, подвір`я огороджено парканом, маються ворота, які замикаються. Труби та арматура зберігалася на подвір`ї, це були підготовлені матеріали для майбутньої стійки для винограду. Викрадене майно повернуто потерпілому, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, просить строго не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що у ТЦ «Афіна» на пр. Металургів у м. Запоріжжя була розміщена виставка його картин з метою продажу. Приблизно 18-19 серпня 2021 року куратор виставки зателефонував йому та повідомив, що його картину «Таємна вечеря» було викрадено. Згодом його викликали до поліції, там повернули картину. Матеріальних претензій немає, , щодо міри покарання покладається на розсуд суду, просить строго не карати.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується як показаннями свідків, так і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомив, що минулої зими в СОТ «Дружба» у його сусіда ОСОБА_12 обікрали дачу. Його запросили бути понятим. У потерпілого викрали металеві труби через дірку у паркані. Дача потерпілого огороджена парканом з сітки рабиці, в якій було зроблено дірку. Крадія було затримано на місці, він його пам`ятає погано, але обвинувачений схожий за віком та зростом.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що близько року тому сталася крадіжка на дачі ОСОБА_12 , про що йому повідомив потерпілий по телефону у той же день. Вони мешкають у одному під`їзді, товаришують, вказану дачею користуються вдвох, проте свідок буває на дачі дуже рідко. Більшу частину часу дачею опікується потерпілий. Дача огороджена парканом, є хвіртка та ворота, після крадіжки вони ще змінили замки. Металеві труби лежали на подвір`ї біля сараю, накриті брезентом, з них потерпілий збирався робити навіс.
Свідок ОСОБА_14 показав, що приблизно рік тому, коли він перебував на своїй дачі в СОТ «Дружба» його покликав потерпілий. Коли він прийшов до дачі потерпілого під парканом були металеві труби, вони були наполовину витягнуті на вулицю через діру у паркані. Біля паркану стояв потерпілий та обвинувачений, останнього свідок пам`ятає дуже добре, був вдягнутий у спортивний костюм. Дача потерпілого огороджена парканом, є калитка та ворота, які замикаються.
Крім цього, вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується такими письмовими доказами в їх сукупності, що є допустимими та належними, а саме:
-протоколом огляду місця події від 01.02.2021 року, проведеним за участі понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_6 , а також обвинуваченого ОСОБА_5 , з фототаблицями до нього, в ході якого було вилучено: рукавиці та манікюрні ножиці, алюмінієву виделку, паперовий згорток з речовиною коричневого кольору, фрагмент арматури металевої діаметр 12 мм, довжиною 3,5 м, металева підставка для розпилу дерева, фрагмент металевої труби 2 шт. діаметром 60 мм довжиною 2м, 1 шт. діаметром 30 мм довжиною 2,5 м;
-протоколом огляду предмету від 10.02.2021 року, протоколом огляду предметів від 12.02.2021 року;
Суд критично відноситься до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2021 року, оскільки на думку суду вказана слідча дія проведена за участю потерпілого, який 01.02.2021 року фактично затримав обвинуваченого на місці вчинення кримінального правопорушення, є не логічною.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка показала. що літом 2021 року приблизно о 19 год. 00 хв. вона проходила стажування в ТЦ «Афіна» по пр. Металургів, 8б у м. Запоріжжя. Картини були розвішені вздовж сходів з першого по четвертий поверх. Обвинувачений зняв картину «Таємна вечеря» між другим та третім поверхом. Коли вона побачила обвинуваченого вона його запитала про картину та вчепилася в неї. Обвинувачений вирвав картину в неї з рук, ігноруючи її протест пішов далі вниз по сходах. Вона за ним не побігла, бо не могла лишити своє робоче місце.
Свідок ОСОБА_15 показав, що працює адміністратором в ТЦ «Афіна», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8Б. В літку 2021 року, вечором він перебував у своєму робочому кабінеті та через камери відеоспостереження побачив, що обвинувачений знімає картину на сходинковому марші. Оскільки його кабінет знаходиться на п`ятому поверху, то поки він добіг до другого поверху, обвинувачений вже встиг втекти з картиною. Картини розвішені у продовж сходів торгового центру, на кожній з них є цінник.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що з обвинувачем знайомий приблизно два роки. У серпні 2021 року він приніс йому картину «Таємна вечеря», з яку він дав обвинуваченому 300 грн. Через три дні поліція вказану картину в нього забрала. Обвинувачений періодично просить у нього гроші у борг, а цього разу уперше приніс щось на продаж.
Крім цього, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, є допустими та належними:
-протоколом огляду місця події від 19.08.2021 року, проведеним слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_17 , з фототаблицями до нього;
-висновком експерта за результатами судово товарознавчої експертизи №/21 від 20.08.2021 року, відповідно до висновку якої середня ринкова вартість картини «Таємна вечеря» написаної на полотні шириною 100см висотою 50 см, виконаної фарбами марки «Гармонія», в пластмасовій рамці золотистого кольору, з урахуванням ПДВ, станом на 18.08.2021 року, з урахуванням зносу, становить 4500,00 грн;
-протоколом огляду предмету від 19.08.2021 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2021 року за участю ОСОБА_8 , яка впізнала обвинуваченого, як особу яка відкрито заволоділа картиною «Таємна вечеря» в ТЦ «Афіна», якого вона намагалася зупинити;
-протоколом огляду предмета від 19.08.2021 року за участю свідка ОСОБА_16 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2021 року за участю ОСОБА_16 , який впізнав обвинуваченого, як особу в 18.08.2021 року за місцем свого мешкання придбав картину «Таємна вечеря» за 300 грн;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2021 року за участю ОСОБА_15 , який впізнав обвинуваченого, як особу яка відкрито заволоділа картиною «Таємна вечеря» в ТЦ «Афіна»;
-протоколом огляду речей від 25.08.2021 року;
-протоколом огляду предметів від 25.08.2021 року;
-відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження з ТЦ «Афіна Pаlace» за 18.08.2021 року, яке здійснювалося в автоматичному режимі, яке було надано директором ТОВ «Р.Е.М.-Білдінг Центр» на запит слідчого ОСОБА_18 .
Захисник вважає, що відеозапис з камер зовнішнього відеоспостереження не вбачається, що хтось намагався зупинити обвинуваченого, який спокійним шагом покинув приміщення торгового центру, тому вважає, що його дії не вірно кваліфіковані як грабіж.
Проте суд не може погодитися з вказаними висновками, оскільки і обвинувачений, і свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дали однакові показання, що в момент спуску по сходинкам ОСОБА_8 зупинила ОСОБА_5 з картиною у руках. Зі слів обвинуваченого, вона йому сказала, що це не його картина, на що обвинувачений відповів, що купив картину. Крім того, хоча відеозапис з камер не містить звуку, проте фіксує розмову свідка ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 з картиною в руках.
Разом з тим, усвідомлюючи, що його протиправне злочинне діяння, спрямоване на заволодіння чужим майном, було викрито, з корисливого мотиву, умисно, протиправно, відкрито продовжував утримувати викрадене майно та покинув приміщення торгового центру.
Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж це відкрите викрадення чужого майна в присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. Грабіж, як і крадіжка, вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява в злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном. Якщо особа, яка протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на скоєння відповідного злочину. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6.11.2009 №10 крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно й мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але відразу була викрита. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами й, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування (залежно від характеру насильства чи погрози) як грабіж чи розбій. Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. Така позиція висловлена у постанові ВС ККС від 11.09.2019 року №725/2266/18.
На думку суду показання свідків, обвинуваченого є послідовними та повністю узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, підстав не довіряти ним у суду немає.
Таким чином, враховуючи, що протиправні дії обвинуваченого були помічені свідком ОСОБА_8 , яка висунула законну вимогу щодо повернення картини, дії обвинуваченого стали мати відкритий характер, тому вірно кваліфіковані, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх осіб, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що потерпілі будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, та стосовно міри покарання обвинуваченого поклались на розсуд суду.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, покарання в межах санкції статей за якими кваліфіковано дії останнього у виді позбавлення волі, яке наближене до його мінімальної межі та остаточно призначити покарання, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши при цьому, принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/7688/19 від 10.02.2021 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що після постановлення вироку Ленінського районного суду від 10.02.2021 року обвинуваченим було вчинене нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України необхідно до призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Питання щодо речових доказів належить вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Відповідно вимог ст. 374 КПК України суд у разі визнання особи винуватою приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Захисником у судових дебатах було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання у зв`язку з бажанням обвинуваченого вступити до лав ЗСУ. В рамках вказаного кримінального провадження обвинуваченому запобіжний захід не обирався, проте обвинувачений фактично перебуває під вартою.
Щодо наміру обвинуваченого вступити до лав ЗСУ та приймати участь у бойових діях, суд критично ставиться до таких тверджень обвинуваченого. Суду не надано жодних доказів що обвинувачений проходив військову службу та взагалі є визнаний придатним до несення військової служби. Жодних доказів написання заяв про вступ до лав ЗСУ обвинуваченим суду також не надано. Крім того, на думку суду, обвинувачений може скористатися запровадженим в Україні воєнним станом з метою уникнення відбування покарання.
За таких обставин, суд вважає за необхідне обвинуваченому обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Керуючись статтями ст. 182, 373-376 КПК України, ст. 70, 71 КК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, визначеного новим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2021 року у виді позбавлення волі строком на три роки, та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 відраховувати з 12.04.2022 року.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з 12.04.2022 року до набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речовий доказ - картину «Таємна вечеря» , розмірами 50х100 см, яка передана на зберігання потерпілому залишити за належністю ОСОБА_7 .
Речові докази футболка білого кольору з маркуванням «SUPPLY DEMAND», шорти темно синього кольору «uhlsrort», які зберігаються у камері схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .
Скасувати арешт на речові докази: футболка білого кольору з маркуванням «SUPPLY DEMAND», шорти темно синього кольору «uhlsrort», який був накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 26.08.2021 року.
Речовий доказ - диск СD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні ТЦ «Афіна Pаlace» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 8Б залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази - рукавиці та манікюрні ножиці, передані на зберігання ОСОБА_5 , алюмінієву виделку, фрагмент арматури металевої діаметр 12 мм, довжиною 3,5 м, металева підставка для розпилу дерева, фрагмент металевої труби 2 шт. діаметром 60 мм довжиною 2м, 1 шт. діаметром 30 мм довжиною 2,5 м, передані на зберігання ОСОБА_6 залишити за належністю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя: ОСОБА_1