ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2879/21
Провадження № 1-кп/210/201/22

"13" вересня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2
сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження за об`єднаними обвинувальними актами, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в міста москва російської федерації, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше; на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122», раніше неодноразово судимий:
1) 28 січня 2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.357 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;
2) 25 лютого 2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;
3) 20 квітня 2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.185 ч.2, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці, звільнився 24 липня 2012 року на невідбутий термін покарання 1 рік 4 місяці 13 днів;
4) 19 грудня 2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;
5) 04 лютого 2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнився 01 липня 2015 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 9 місяців 16 днів;
6) 28.03.2018 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 10.04.2020 знятий з обліку по завершенню іспитового строку;
7) 22 червня 2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 8 місяців, на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривий Ріг від 09 листопада 2020 року вказаний вирок приведено у відповідність до вимог нового законодавства та призначено покарання у вигляді 5 років обмеження волі. На підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 18 червня 2021 року скасовано звільнення від відбуття покарання та направлено до місць обмеження волі для відбуття покарання у вигляді 5 років обмеження волі.
8) 20 серпня 2021 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі;
9) 30 вересня 2021 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі; На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2020 року та визначити йому для відбування остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця обмеження волі.
11) 30 вересня 2021 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 5 днів обмеження волі;
12) 15 листопада 2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначеного покарання за даним вироком суду та за вироками Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 серпня 2021 року, Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 30 вересня 2021 року, Широківського районного суду Дніпропетровської області 30 вересня 2021 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово засудженим, зокрема 04.02.2013 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі у строком на 3 роки 6 місяців, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, та знову вчинив ряд умисних, корисливих кримінальних правопорушень за наступних фактичних обставин:
21.05.2021 приблизно о 14:00 годині біля приміщення ТЦ «Аркада», що знаходиться на території Центрального ринку Металургійного району по вул. Соборності, 29-П, в Металургійному районі м. Кривого Рогу, побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі наплічну сумку в середині якої знаходився мобільний телефон у коробці. Після чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його нд свою користь, діючи повторно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 зіштовхнувся із потерпілим та з сумки викрав мобільний телефон «Ерго В241» Дуал Сим, ІМЕЇ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серія « НОМЕР_3 », у коробці із зарядним пристрієм, гарантійним: талоном та інструкцією із використання, вартість якого, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 1990 від 26.05.2021 року становить 399 гривень, після чого з місця (вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, тим самим завдавши ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 399 гривень/
Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Окрім того, 21.05.2021 о 17:30 годин ОСОБА_4 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Восход», що знаходиться по вул. Соборності, в Металургійному району міста Кривого Рогу, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мав при собі планшет «Huawei MediaPad T3 10», серійний номер: 4JPNU5, який належить потерпілому. Надалі між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 сталась розмова в ході якої ОСОБА_7 запропонував закласти його планшет до ломбарду, щоб отримати кошти за нього, на що ОСОБА_4 погодився та обидва направились в сторону Центрального ринку Металургійного району по вул. Соборності, 29-П, в Металургійному районі м. Кривого Рогу. Відповідно до попередньої домовленості грошові кошти, які були б отримані від продажу планшету повинні були бути передані потерпілому. Після цього ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 свій планшет «Huawei MediaPad T3 10» для того щоб останній заклав його до ломбарду. Реалізуючи раптово-виниклий злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою гр. ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_4 , заволодівши зазначеним планшетом, належним ОСОБА_7 з місця події зник, використавши майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1995 від 26.05.2021 складає 2100 гривень.
Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та пояснив суду, що йому потрібні були кошти для того, оскільки він не міг працевлаштуватись.
Обвинувачений не оспорює фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначений в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.
Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений дане клопотання підтримав.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються проведених експертиз та витрат на їх проведення, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту потерпілих, свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченого слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, та кваліфікувати його дії :
- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
- за частиною 2 статті 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з частиною 4 статті 12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за частиною 2 статті 185 та частиною 2 ст.190 КК України є нетяжкими злочинами.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв нетяжкі злочини в період іспитового строку за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року, неодноразово судимий за злочини, у тому числі й проти власності, вже відбував покарання в умовах ізоляції від суспільства.
Дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого встановлено, що останній не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога з 2007 року по 2011 рік, з 2012 року по 2014 рік, з серпня 2015 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, за місцем проживання характеризується негативно, вину у скоєному злочині визнав повністю, у вчиненому розкаюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини.
Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину, оскільки ОСОБА_4 має не зняті та непогашені судимості.
Ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість їх наслідків, їхню суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.
Суд також приймає до уваги досудову доповідь, згідно з якою виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі неможливе, та становить високу небезпеку для суспільства.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, способу вчинення, умов, за яких були вчинені злочини, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді обмеження та позбавлення волі у межах, встановлених санкціями статей, за які він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений вчинив корисливі злочини проти власності під час іспитового строку, який в подальшому скасовано, будучи раніше неодноразово судимим, на теперішній час відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без ізоляції від суспільства.
У зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій обвинувачення, з урахуванням статті 65 КК України та особи обвинуваченого, наявності кількох пом`якшуючих обставин та однієї обтяжуючої.
Суд не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 остаточного покарання за правилами частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням наступного.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 22 червня 2020 року засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 8 місяців, на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. На підставі ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано.
В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 злочини вчинив в травні 2021 року, тобто під час іспитового строку.
Однак, ОСОБА_4 був засуджений 30 вересня 2021 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі; На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2020 року та визначено йому для відбування остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця обмеження волі.
В той же час, ОСОБА_4 засуджений 15 листопада 2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначеного покарання за даним вироком суду та за вироками Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 серпня 2021 року, Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 30 вересня 2021 року, Широківського районного суду Дніпропетровської області 30 вересня 2021 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17 пр. № 51-8867кмо18 при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
Таким чином вирішальне зазначення має дата постановлення попереднього вироку, а не набрання ним законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 засуджений 15.11.2021 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначеного покарання за даним вироком суду та за вироками Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 серпня 2021 року, Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 30 вересня 2021 року, Широківського районного суду Дніпропетровської області 30 вересня 2021 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Інкриміновані діяння по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 15.11.2021 року.
За таких обставин, покарання ОСОБА_4 слід визначити спочатку з урахуванням частини 1 статті 70 КК України , за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 15 листопада 2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід в даному провадженні не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Строк відбуття покарання слід відраховувати з 13 вересня 2022 року, зарахувавши за правилами ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України частково відбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 15 листопада 2021 року, а саме з 15 листопада 2021 року по 12 вересня 2022 року включно.
Питання про зарахування відбутого покарання за іншими вироками суд не віришує, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про затримання ОСОБА_4 та підстав такого затримання - обрання запобіжного заходу чи відбуття покарання у зв"язку з скасуванням іспитового строку. В той же час, вказане питання може бути вирішено у разі необхідності за правилами статтей 537-539 КПК України.
Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 КК України та частини 2 статті 190 КК України, та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
- за частиною 2 статті 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, частини 3 статті 72 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, та покарання, призначене за цим вироком, частко приєднати до покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2021 року, а саме у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з моменту оголошення вироку - з 13 вересня 2022 року.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, статті 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання, частково відбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської обалсті від 15 листопада 2021 року, а саме з 15 листопада 2021 року по 12 вересня 2022 року включно.
Речові докази: планшет Huawei MediaPad T3 10, серійний номер: 4JPNU5 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Ерго В241» Дуал Сим, ІМЕЇ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .
Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1