Провадження № 1-кс/947/7941/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000102 від 20.04.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове, Комінтернівського району, Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, з середньо освітою, на даний час не працюючого, на момент вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється працював на посаді поліцейського взводу № 1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону № 1 УПО в Одеській області, зі спеціальним званням сержант поліції, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
Наказом начальника УПО в Одеській області від 14.12.2018 № 151 о/с, ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону № 1 УПО в Одеській області.

16.04.2022 року приблизно о 19:00 год. наряд реагування «Сандал-15» у складі: молодшого інспектора взводу № 2 роти реагування батальйону № ІНФОРМАЦІЯ_2 сержанта поліції ОСОБА_7 , поліцейського взводу № 1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону № 1 УПО в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_5 та поліцейського водія взводу № 1 роти реагування батальйону № 1 УПО в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_8 відповідно до Доручення УПО в Одеській ості від 16.08.2021 за № 12, використовуючи автомобіль поліції «Volkswagen Polo» державний номерний знак № НОМЕР_1 , повинен був перебувати за адресою: АДРЕСА_2 , однак згодом самостійно, без дозволу та відома чергової частини батальйону № 1 УПО в Одеській області, залишили визначене місце та прослідували до

АДРЕСА_3 16.04.2022 близько 19:10 години вказаний екіпаж поліції зупинив ОСОБА_9 , який пересувався по проїжджій частині вказаної вулиці їм на зустріч. Вийшовши зі службового автомобілю співробітники поліції ОСОБА_9 не представившись, не пояснивши причину зупинки поцікавились у ОСОБА_9 звідки він прямує та куди надалі рухається, на що останній повідомив, що прямує додому за адресою АДРЕСА_4 . В подальшому, працівники поліції обшукали ОСОБА_9 та оглянули його особисті речі, при цьому не роз`яснивши норми діючого законодавства та не роз`яснивши його права та обов`язки.

Після того, як вищевказані працівники поліції сіли в автомобіль «Volkswagen Polo» державний номерний знак № НОМЕР_1 та почали рухатись у бік моря, ОСОБА_9 дістав мобільний та зафіксував номерний знак вищевказаного автомобіля.

У подальшому, автомобіль «Volkswagen Polo» державний номерний знак № НОМЕР_1 , зупинився та з машини вийшли працівники поліції ОСОБА_7 разом ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_8 грубо порушуючи вимоги ч. 1, 2, 4, 5 ст. 29, ч. 2 ст. 30, ч.ч. 2, 3 ст. 42, ч.ч. 1, 3 ст. 43, ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліції», якими регламентовано певний порядок, підстави та умови застосування поліцейськими заходів примусового характеру, без будь-яких загроз здоров`ю і життю оточуючих з боку ОСОБА_9 , при відсутності опору поліцейським, безпідставно, незаконно використав фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, викручуючи та заламуючи йому руки завів їх за спину, після чого вказані співробітники поліції забрали мобільний телефон «IPhone X» ОСОБА_9 , та незважаючи, що останній жодний супротив працівникам поліції не чинив, скориставшись тим, що руки потерпілого заведені за спину були,один з двох вказаних працівників поліції держав руки потерпілого за спиною з метою застосування спеціального засобу, а другий застосував спеціальний засіб, а саме одягли останньому на руки кайданки та посадили його до автомобіля «Volkswagen Polo» державний номерний знак № НОМЕР_1 на заднє сидіння, поряд з працівником поліції ОСОБА_5 , який в момент застосування до потерпілого спецзасобів спостерігав за вказаним стоячи на вулиці поряд з автомобілем.

Таким чином, при відсутності законних підстав, передбачених ст. 260 КУпАП, перевищуючи свої службові повноваження працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , незаконно затримали ОСОБА_9 , без складання відповідно до ст. 261 КУпАП відповідних адміністративних матеріалів.
Надалі, вказані співробітники поліції почали рухатись на автомобілі вулиці Атаманюка, села Крижанівка, Лиманського району, Одеської області у бік моря, та при цьому перебуваючи в автомобілі «Volkswagen Polo» державний номерний знак № НОМЕР_1 , який працівник поліції працівник поліції ОСОБА_8 погрожував ОСОБА_9 фізичним впливом та притягненням до кримінальної відповідальності останнього строком до десяти років за фотографування їхнього автомобіля.

Після зупинки автомобіля була відкрита ліві задні двері, де на пасажирському місці знаходився ОСОБА_9 , до нього підійшов працівник поліції ОСОБА_8 , та в порушення вимог ч. 1, 2, 4, 5 ст. 29, ч. 2 ст. 30, ч.ч. 2, 3 ст. 42, ч.ч. 1, 3 ст. 43, ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліції» при відсутності опору поліцейським, безпідставно, незаконно використав фізичну силу,наніс приблизно десять ударів своїми руками і ногами по тілу і голові ОСОБА_9 .

При цьому, працівник поліції ОСОБА_7 діючи умисно також грубо порушуючи вказані вимоги законодавства, безпідставно, незаконно наніс удари своїми руками по тілу ОСОБА_9 в область живота та ніг з правої сторони через задні відкриті двері вищевказаного автомобіля. Після нанесення перших приблизно десяти ударів працівник поліції ОСОБА_8 дістав ОСОБА_9 з автомобіля через задній лівий дверний отвір та підвів за машину біля багажнику, при цьому у весь цей час на руках ОСОБА_9 були кайданки. Після чого працівник поліції ОСОБА_8 , залякуючи запитав у ОСОБА_9 чи вміє він літати, натякаючи на те, що вони можуть його спустити зі скелі. Під час всього цього працівник поліції ОСОБА_8 виражався дуже грубою і нецензурною лайкою відносно ОСОБА_9 та в ході вказаних погроз, працівник поліції ОСОБА_5 , який був з автоматом зняв його з запобіжника, перезарядив і навів його на ОСОБА_9 . Надалі, працівник поліції ОСОБА_5 повідомив, що вони знімуть з ОСОБА_9 кайданки, при цьому попередивши, що якщо ОСОБА_9 буде тікати, то він буде стріляти йому по ногам, після чого працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зняли кайданки з рук ОСОБА_9 та у весь цей час працівник поліції ОСОБА_5 постійно тримав автомат наведеним на ОСОБА_9 .

Після зняття кайданок з рук ОСОБА_9 працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 принесли мобільний телефон IPhone X, який належить ОСОБА_9 та підвищуючи голос наказали повідомити їм пароль. Після того, як ОСОБА_9 повідомив працівникам поліції пароль. В ході повідомлення паролю від телефону ОСОБА_9 , останньому ОСОБА_8 наніс ще декілька ударів в пах. Після вказаного працівник поліції ОСОБА_7 видалив фото їхнього автомобіля з мобільного телефону «IPhone X», який належить ОСОБА_9 . Після цього, працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 стали переглядати меседжери та виражались нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_9 при цьому, погрожуючи, що вони можуть прострелити останньому коліна та скинути з обриву посилаючись на воєнний час та введене положення воєнного стану на території України. Крім цього, працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погрожували ОСОБА_9 , що можуть щось додатково встановити на його мобільний телефон, за що буде додатково збільшений строк його майбутнього ув`язнення через фотографування номерних знаків їхнього автомобіля.

В результаті вищевказаних незаконних та протиправних дій з боку працівника поліції ОСОБА_5 та інших працівників поліції ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді гематоми та садна в ділянках лівої лопатки, паху та лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено ще на 30 днів, указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022, який затверджено Верховною Радою України відповідним Законом України від 21 квітня 2022 року № 7300 від 19.04.2022 «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Наразі, з 25.05.2022 року, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 23 серпня 2022 року. Так, у зв`язку з триваючою збройною агресією російської федерації проти України та з метою вжиття ряду заходів, спрямованих на її відбиття, 22 травня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, який видано на підставі Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні» № 64/2022, особовий склад на час дії правового режиму надзвичайного стану переведено на посилений варіант службової діяльності.
Однак, нехтуючи покладеними на нього обов`язками, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення з використанням службового становища при наступних обставинах.

У ході досудового розслідування установлено, що в ході того, як відбувались події, які мали місце 16.04.2022 приблизно о 19:30 год. перебуваючи в селі Крижанівка, Лиманського району, Одеської області, більш точний час та місце на теперішній час не встановлено, у працівників поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне збагачення. З цією метою, кожний в усній формі висловлювали ОСОБА_9 вимоги щодо необхідності надання їм грошових коштів з пропозицією проігнорувати нібито наявність в його діях ознак кримінального правопорушення.

Так, бачивши символіку Національної поліції України та зброю у руках поліцейських, потерпілий ОСОБА_9 вимушено підкорився незаконним вимогам співробітників поліції, які позбавили його волі та можливості вільного пересування.
Продовжуючи свої незаконні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 надали ОСОБА_9 вже раніше розблокований ним мобільний телефон IPhone X та наказали зайти в застосунок «Приватбанк» з метою перерахування їм коштів у розмірі 3000 грн. Враховуючи, що на рахунку ОСОБА_9 не було грошей, працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, наказали ОСОБА_9 комусь зателефонувати, щоб хтось йому скинув вказані грошові кошти в розмірі приблизно три тисячі гривень, та заборонили ОСОБА_9 повідомляти для чого йому необхідні ці кошти. Надалі, ОСОБА_9 , під контролем вищевказаних працівників поліції, за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував по гучномовцю своєму другу ОСОБА_10 та попросив його перевести три тисячі на карту, на що останній погодився та перевів грошові кошти ОСОБА_9 на банківську картку № НОМЕР_2 .

Надалі, продовжуючи свої умисні та незаконні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення та заволодіння майном ОСОБА_9 працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 посадили ОСОБА_9 в автомобіль на заднє сидіння з правої сторони та поїхали у м. Одесу, де зупинились біля банкомату «Приватбанку», розташованого біля будинку № 76 по вул. Семена Палія. Після вказаного працівник поліції ОСОБА_8 примусив ОСОБА_9 піти до «Приватбанку» та зняти вказані три тисячі гривень. Так, на виконання вимог вказаного поліцейського ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та пішов спочатку до банкомату банку «Південний», що знаходиться по вулиці Семена Палія, 74, але після кількох невдалих спроб у останнього не вийшло зняти готівку з вказаного банкомату, в цей момент до ОСОБА_9 підійшов працівник поліції ОСОБА_5 та запропонував спробувати зняти меншу суму грошових коштів, пояснюючи це тим, що можливо в банкоматі є якийсь ліміт та навіть після зазначення меншої суми в ОСОБА_9 не вийшло зняти вказані кошти, тоді останній повернувся до автомобіля, де сів в авто та його підвезли до Банкомату «Приватбанк», що знаходиться по вулиці Семена Палія, 76, та працівник поліції ОСОБА_8 вказав зняти готівку там. Після цього, на виконання вимог вищевказаного поліцейського ОСОБА_9 підійшов до банкомату та через кілька спроб та транзакцій в останнього вдалось зняти з банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_2 , яка зареєстрована на ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 1400 гривень. Після цього, ОСОБА_9 сів у автомобіль та повідомив співробітникам поліції, що йому вдалось зняти лише частину грошові кошти в розмірі 1400 гривень. Під час руху ОСОБА_9 на виконання вимог працівника поліції ОСОБА_5 , діючого з корисливий мотив, передав останньому грошові кошти в розмірі 1200 гривень. Після цього працівник поліції ОСОБА_8 погрожуючи можливою розправою та поганими наслідками, повідомив ОСОБА_9 , щоб останній нікому не розповідав про те, що відбулось та повернув останньому його мобільний телефон. Надалі, проїхавши не тривалий проміжок по АДРЕСА_5 , працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 висадили ОСОБА_9 з автомобіля

16.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.
В обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення посилається на те, що тяжкість злочинів, у вчиненні яких останній підозрюється наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив слідчого суддю його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні надав письмові заперечення на клопотання сторони обвинувачення, заперечував проти задоволення клопотання з підстав, викладених в запереченнях та просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначив, що з підозрою не згоден.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 16.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод потерпілого (вимагання), вчинене службовою особою з використанням свого службового становища в умовах воєнного стану.

В підтвердження обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, сторона обвинувачення посилається на: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , протокол допиту в якості свідка ОСОБА_10 , протокол огляду інформації руху грошових коштів на банківському рахунку ОСОБА_9 , протокол огляду з камер відеоспостереження в с. Крижанівка, Одеського району Одеської області отримані від Фонтанської ОТГ, протокол огляду камер відеоспостереження відділення АБ «Південний», протоколи від 25.05.2022 пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду камер відеоспостереження КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси ЦЕНТР 077», протокол огляду інформації від УОТЗ ГУНП в Одеській області, протокол огляду програми «Алет» УПО в Одеській області, протокол огляду камер відеоспостереження відділення АТ КБ «Приватбанк», протокол проведення слідчого експерименту від 09.06.2022, матеріали проведення службового розслідування за фактом подій, які мали місце 16.04.2022 разом з висновком, висновок експерта № 687 від 01.07.2022 та інші матеріали кримінального провадження.

З огляду на викладене, зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з санкції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, у вчиненні яких на теперішній час обґрунтовано підозрюється підозрюваний ОСОБА_5 , верхня межа покарання, яка може бути застосована відносно останнього у випадку подальшого доведення його вини у вчиненні таких кримінальних правопорушень у встановленому законом порядку судом, становить 12 (дванадцять) років позбавлення волі, в зв`язку з чим дії передбачені диспозицією означених норм закону становлять собою тяжкий та особливо тяжкий злочини.

Відтак, викладені обставини, з урахуванням усвідомленості підозрюваним ОСОБА_5 ступеню можливого покарання, яке йому загрожує у випадку подальшого доведення його вини перед судом, на думку слідчого судді можуть свідчити про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення в частині існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання. Так, слідчий суддя враховує, що у кримінальному провадженні наявний потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 . При цьому, письмовими показаннями вказаних осіб на теперішній час сторона обвинувачення обґрунтовує пред`явлену підозру. Так, у долучених до клопотання протоколах допитів наявні анкетні дані означених осіб, які у випадку направлення обвинувального акту до суду, ймовірно будуть безпосередньо допитуватися судом, при цьому їх показання згідно вимог ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальним джерелом доказів.
В свою чергу, згідно кримінально-правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 останньому інкримінується застосування насильства над потерпілим, в рамках даного кримінального провадження. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що з метою уникнення встановленої законом відповідальності за інкриміновані підозрюваному діяння (у випадку доведення його винуватості), останній може здійснити дії спрямовані на незаконний вплив на вказаних осіб (потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 ).
Крім того, слідчий суддя вважає наявним в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перебування ОСОБА_5 в органах поліції, враховуючи отриманий досвід за час перебування на службі дає можливість останньому перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вжити заходів для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час не встановлені в ходу проведення досудового розслідування.
Разом з тим, заявлено стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не знайшли свого підтвердження в судовому засідання в контексті їх обґрунтування стороною обвинувачення.
4.1.2. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому, на думку слідчого судді більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

4.2. Вирішення питання про можливість/не можливість визначення відносно підозрюваного ОСОБА_5 відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з кримінально-правової кваліфікації інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, останньому інкримінується: перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів; вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод потерпілого (вимагання), вчинене службовою особою з використанням свого службового становища в умовах воєнного стану

За таких обставин, оскільки ймовірне вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема, супроводжувалося насильством з боку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне не визначати відповідний розмір застави відносно останнього в рамках даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000102 від 20.04.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», до 12.10.2022 року, включно, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1