Справа № 367/2569/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2769/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської областівід 03 червня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
У відповідності до Розпорядження голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність справ Ірпінського міського суду змінено на Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.
Прокурор звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливістю обвинуваченого переховуватися від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення та впливати на свідків чи потерпілих, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти власності, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, може впливати на свідків, так як останні ще не допитані, а інші співучасники ОСОБА_6 не встановлені..
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 31 липня 2022 року включно та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень 00 копійок..
Суд, обґрунтовуючи доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав, що ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились, оскільки ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності, після відбуття покарання знову обвинувачується у вчиненні умисного злочину, що свідчить про систематичність виникнення у нього злочинного умислу та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, окрім того, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений особливо тяжкий злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання або неявки на виклики суду. Наявний також ризик впливу на свідків та потерпілого, які не допитані у вказаному провадженні, а також не встановлені інші співучасники кримінального правопорушення. Судом також враховано відсутність відомостей щодо працевлаштування обвинуваченого, перебування на його утриманні дітей чи інших осіб, наявності дружини, тобто відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно розпорядження Голови Верховного суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» підготовче засідання може бути призначено виключно у випадку отримання обвинувального акта суддею, а тому вважає, що розгляд будь-який питань у кримінальному провадженні за його обвинуваченням є неможливим, оскільки матеріали справи у кримінальному провадженні по його обвинуваченню за ч. 5 ст. 186 КК України не надійшли з Ірпінського міського суду Київської області.
З матеріалів провадження вбачається, що копію ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 03.06.2022 року обвинуваченому, який перебуває під вартою, було вручено 13.06.2022 року, а із апеляційною скаргою останній звернувся 18.06.2022 року, тобто у межах строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, захисник повідомлені, клопотань про участь у апеляційному розгляді до суду не направили, тому їх відсутність в судовому засіданні, в силу вимог ст..422-1 КПК України, не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження прав ОСОБА_6 перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості проведення судового засідання у вказаному кримінальному провадженні та вирішення будь-яких інших питань за відсутності матеріалів кримінального провадження, не є слушними, оскільки у відповідності до норм ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області відбувся розгляд лише клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу, який відбувся з урахуванням норм КПК України та розпорядження Голови Верховного суду про зміну територіальної підсудності. Також матеріали справи містять копію обвинувального акту, яка була предметом дослідження ПереяславХмельницького районного суду Київської області.

Відтак, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження дії виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин ухвала є законною.
Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської областівід 03 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: