Справа № 191/1961/21
Провадження № 1-кп/191/128/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000216 від 05 травня 2021 року та № 0000328 від 24 червня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянки України, із середньою-технічною освітою, незаміжньої, не працюючої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
за ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України із середньою освітою, розлученого, маючого сина ОСОБА_5 2006 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за ч. 2 ст. 185 КК України, за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
05.05.2021 приблизно о 08.40 годині, ОСОБА_3 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Харківській у смт Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, побачили приміщення Іларіонівської дільничної лікарні ветеринарної медицини, де у них раптово виник спільний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Разом вони прийшли де неогородженої території Іларіонівської ДВМ, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Іларіонове, вул. Харківська, буд. 22, яка перебуває на балансі Синельниківської районної державної лікарні ветеринарної медицини.
Реалізуючи свій спільний раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, приблизно о 08.40 годині 05.05.2021 ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що їхні дії носять таємний характер і за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджену територію Іларіонівської ДВМ, де побачили металеві двері на вході в приміщення вказаної лікарні, які визначили для себе як предмет свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій спільний раптово виниклий прямий злочинний умисел, діючи умисно, таємно, користуючись тим, що двері були незачинені на замок, шляхом застосування сили рук, зняли з петель та викрали вхідні двері (з металу) зеленого кольору розміром 206*86*0,3 см, з передньої сторони напис білою фарбою: «Час праці з 8 до 17 перерва з 12 до 13 п`ятниця з 8 до 16», у комплекті з замком, вартістю 700 гривень 00 копійок.
Після чого, доводячи свій спільний раптово виниклий прямий злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_4 , діючи умисно, з викраденим майном залишили територію ОСОБА_8 , чим відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1537/21 від 17.05.2021, заподіяли Синельниківській РДЛВМ матеріальний збиток на загальну суму 700 грн. 00 коп.
Умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнала, щиро розкаялась та зазначила, що дійсно у травні 2021 року, у ранковий час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою разом ОСОБА_4 вчинила крадіжку дверей за адресою: АДРЕСА_3 . Просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що дійсно у травня 2021 року, він разом з ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , зняли з петель вхідні двері з будівлі та викрали.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням письмових доказів, що характеризують особи обвинувачених, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченими добровільно, значення змісту якого вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні ними злочину в судовому засіданні доказана повністю, оскільки обвинувачені є суб`єктами цього правопорушення, осудними та повнолітніми особами. Кваліфікуючою ознакою даного кримінального правопорушення є вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб. Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає за можливим визнати щире каяття обвинувачених у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особи обвинувачених: їх вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування їх на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що вони раніше не судимі, посередньо характеризуються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинувачених після вчинення злочину, їх щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше не судимі, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, свою вину визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому, мають постійне місце проживання, характеризується посередньо. Крім того, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в подальшому зобов`язуються дотримуватись бездоганної поведінки, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та суд вбачає підстави для застосування покарання з випробуванням згідно ст. 75 ст. 76 КК України відповідно до нижчого рівня санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Питання розподілу процесуальних витрат судом вирішується в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинувачених не застосовувалися

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити кожному покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити кожного від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартість судово-товарознавчої експертизи № 1537/21 від 17.05.2021 року в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень на користь судового експерта ОСОБА_10 , р/р: НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вартість судово-товарознавчої експертизи № 1537/21 від 17.05.2021 року в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень на користь судового експерта ОСОБА_10 , р/р: НОМЕР_1 .

Речовий доказ, а саме: двері (з металу) зеленого кольору розміром 206*86*0,3 см залишити за належністю представнику потерпілого Синельниківської районної державної лікарні ветеринарної медицини - ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1