Кримінальне провадження № 566/485/22
провадження № 1-кс/566/69/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2022 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
слідчої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчої ОСОБА_4 ,
власника майна ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000090 від 03.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідча СВ відділення поліції № 1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з погодженим із прокурором Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням, у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000090 від 03.06.2022 р. за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме мобільний телефон марки «ОРРО», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , синього кольору, з однією сім-карткою, власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , заборонивши тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном; накласти арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у вказаному вище кримінальному провадженні, а саме автомобіль марки «TOYOTA C-HR», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_5 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , заборонивши тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
Клопотання обґрунтовується тим, що 02.06.2022 року приблизно о 23:45 ОСОБА_5 , перебуваючи у нетверезому стані, прийшов на територію СПД № 1 ВП № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області з наміром самовільно забрати автомобіль, який був вилучений за керування ним у стані сп`яніння. ОСОБА_5 , перебуваючи на вказаній території, відкрив вказаний автомобіль запасним ключем та, увімкнувши двигун, почав рух. В цей час черговий інспектор СПД № 1 ОСОБА_7 намагався припинити протиправні дії ОСОБА_5 , однак останній не виконав законних вимог працівника поліції та здійснив наїзд на останнього, внаслідок чого працівник поліції отримав тілесні ушкодження. За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000090 із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 345 КК України та розпочато досудове розслідування.
Слідча зазначає, що під час обшуку 03.06.2022 року підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 тимчасово вилучено його мобільний телефон марки «ОРРО», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , синього кольору, з однією сім-карткою, який у подальшому було визнано речовим доказом. Слідча вважає, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон може містити фотозображення чи інші відомості про вчинення кримінального правопорушення, тобто може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні. Окрім цього, на переконання слідчої, вищевказаний автомобіль, власником якого є ОСОБА_5 , використовувався останнім безпосередньо під час спричинення працівнику поліції тілесних ушкоджень, контактував з тілом потерпілого, а тому зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. У випадку не накладення на вказані вище транспортний засіб та мобільний телефон арешту, як зауважує слідча у клопотанні, наявні підстави вважати, що їх буде втрачено шляхом реалізації, приховування, пересування, передачі, відчуження, що унеможливить проведення необхідних судових експертиз та збереження речових доказів.
Слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні частково заперечили проти задоволення клопотання про арешт майна, вважають, що немає потреби у арешті телефону, а щодо арешту автомобіля заперечили щодо заборони користування ним.
ОСОБА_5 пояснив, що мобільний телефон ним не використовувався під час події кримінального правопорушення, він нічого ним не знімав, не фотографував, він визнає свою вину, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду та ініціював перед потерпілим укладення угоди про примирення, потерпілий немає до нього жодних претензій, що підтвердив копією заяви потерпілого (а.п. 36).
Адвокат ОСОБА_6 зауважив, що належний ОСОБА_5 автомобіль використовується дружиною підозрюваного у службових цілях, вона є журналістом, редактором газети «Вісник Демидівщини», а також для потреб родини з неповнолітніми дітьми, які змушені були переїхати з м. Одеси до смт. Демидівка Рівненської області, що підтвердив відповідними документами (а.п.41-63).
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (зокрема, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Згідно витягу з ЄРДР (а.п. 8, 32) відділенням поліції № 1 (смт. Млинів) Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090, із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.06.2022 року (а.п. 16-17), оглянуто місцевість в с. Острів Дубенського району Рівненської області та автомобіль марки «TOYOTA C-HR», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на лівій частині бамперу якого, зокрема біля лівого колеса, виявлено пошкодження у вигляді потертості, і на лівій частині капоту було виявлено шість пошкоджень у вигляді подряпин.
Таким чином, матеріали клопотання містять достатньо доказів того, що вилучений автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, та з метою збереження речових доказів, клопотання слідчої в частині заборони відчужувати та розпоряджатися зазначеним автомобілем, підлягає задоволенню.
Щодо заборони користуватися автомобілем слідча суддя вважає доводи слідчої та прокурора необґрунтованими, та бере до уваги доводи власника майна ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 про проведення на даний час необхідних процесуальних дій з автомобілем, пошкодження якого уже зафіксовано, підозрюваний вину визнає та вказаний автомобіль необхідний для користування його родини з неповнолітніми дітьми та у службових цілях дружини. Тому клопотання слідчої в частині заборони користуватися автомобілем - задоволенню не підлягає.
Щодо арешту мобільного телефону слідча суддя зауважує, що вищевказаний мобільний телефон марки «ОРРО» з сім-карткою, який був вилучений у ОСОБА_5 під час його затримання (а.п. 18), був виданий ним добровільно, без примусу, не містить у собі будь-якої інформації, яка може бути використана під час досудового розслідування як речовий доказ у цьому кримінальному провадженні.
Разом з тим, із копії протоколу огляду предмета від 03.06.2022 року (а.п. 15) вбачається, що потерпілим ОСОБА_7 безпосередньо здійснювалась фіксація події кримінального правопорушення на власний мобільний телефон та відповідне відео було добровільно ним надано для огляду.
За таких обставин, на переконання слідчої судді, відсутні підстави чи розумні підозри вважати, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон з сім-карткою, є доказом кримінального правопорушення, відомості про яке внесені 03.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090, а тому клопотання слідчої про арешт цього майна задоволенню не підлягає.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчої про арешт майна ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 03.06.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у кримінальному провадженні №0000090 від 03.06.2022 р. за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме автомобіль марки «TOYOTA C-HR», реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер кузова « НОМЕР_4 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером « НОМЕР_5 » належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , заборонивши тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.
У іншій частині клопотання слідчої - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 09.06.2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1