Справа № 524/5187/22
Провадження № 1-кс/524/2151/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 розглянув матеріали клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованого 10.09.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001503 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001503 від 10.09.2022, яке погоджено прокурором, а саме просить накласти арешт на: кофту чорного кольору з написом Fila жовтого кольору, із написом на рукавах Sport з лівої та правої сторони, які 09.09.2022 добровільно видані ОСОБА_3 , оскільки вилучені речі мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не прибув, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Надав заяву, де просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений у спосіб визначений ст.ст. 111,135 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

У ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У ч. 5 ст. 171 КПК України зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Кременчуцьким РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001503 від 10.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом того, що 09.09.2022 о 14.30 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , невідомі особи шляхом вільного доступу, таємно, в умовах воєнного стану, заволоділи грошовими коштами, що належать ОСОБА_4 .

При цьому, з наданих слідчому судді документів не вбачається, що речі на які просить накласти арешт слідчий, в розумінні ст. 98 КПК України, є речовими доказами даного кримінального провадження, а саме або були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або були об`єктом кримінально протиправних дій, що набуті кримінально протиправним шляхом.
У матеріалах клопотання відсутня сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що зазначені у клопотанні речі є доказом вказаного злочину.

Отже, оскільки слідчим не доведено, що вказані речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та мають значення для проведення досудового розслідування, дане клопотання задоволенню не підлягає.

Також, слідчий суддя акцентує увагу на те, що фактично дані речі були видані ОСОБА_3 добровільно і на даний час зберігаються у приміщенні органу досудового розслідування, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст. 167, 170, 171, 173, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованого 10.09.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001503 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1