справа № 336/1669/22
провадження № 1-кп/336/505/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2022 р. Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_6

провівши підготовче судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000381 за ч. 4 ст. 186 КК УКраїни, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, ураїнець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України),-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000981 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду та подав клопотання про обрання обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Пояснив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вказав на наявність ризиків встановлених під час проведення досудового розслідування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та просив обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які заперечували щодо задоволення такого клопотання та призначення справи до розгляду, посилаючись на те що ОСОБА_5 має психічне захворювання і є неосудною особою, дослідивши обвинувальний акт та матеріали додані до нього, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору та відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу виходячи з наступного.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню у тому числі обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.
З обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимою особою.
17.12.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_5 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричної установи із звичайним наглядом, а саме до КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, в якій він перебував на стаціонарному лікуванні під час розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 509 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, зобов`язані залучити експерта для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами є: наявність згідно медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною.
Згідно ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії і керувати ними.
Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
З аналізу вищевказаних норм закону вбачається, що слідчий або прокурор, маючи інформації про те що підозрюваний має психічне захворювання, зобов`язані були залучити експерта для проведення психіатричної експертизи, для встановлення осудності особи. Між тим такі процесуальні рішення не були прийняті.
Пояснення прокурора у судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , що психіатрична експертиза не призначалась, оскільки слідчому надана в телефонному режимі інформація про те що медичні заклади не проводять таку експертизу, суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження протирічять закону.
Згідно ч. 2 ст. 503 КПК України якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжують згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.
Статтею 508 КПК України вставлено, які запобіжні заходи можуть бути застосовані до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалось питання про їх застосування:
-передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сімї з обов`язковим лікарським наглядом;
-поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Оскільки прокурором, в порушення вищевказаних вимог закону не проведені необхідні слідчі дії та не прийняті відповідні процесуальні рішення щодо встановлення осудності особи, в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, оскільки в разі неосудності обвинуваченого такий запобіжний захід як тримання під вартою не може бути обраний судом.
Зазначені обставини до того ж суперечать принципу верховенства права, що закріплений у ст.8 КПК України.
Суд у підготовчому судовому засіданні досліджує обвинувальний акт на його відповідність закону та можливість призначення справи до судового розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Таким чином, суд дійшов висновку про оформлення обвинувального акта з недотриманням вимог ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.
Враховуючи вищевикладені недоліки обвинувального акта, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 21, 22, 110, 291, 314 КПК України, суд,-

постановив:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Повернути прокурору Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000381 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України для усунення недоліків, які вказані в мотивувальній частині ухвали.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде виготовлено і проголошено 09.05.2022 року о 14.00 год.

Суддя: ОСОБА_1