Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 травня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000042 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року стосовно
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новий Корець Корецького району Рівненської області, громадянки України, не працюючої, не одруженої, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 09.02.2022 ОСОБА_5 визнано винною та засуджено за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на два роки позбавлення волі
На підставі ст.71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 08.02.2022, та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання - два роки шість місяців
Судом обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, строк відбування покарання ухвалено рахувати з 09 лютого 2022 року.

Вказаним вироком ОСОБА_5 визнана винною у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за таких обставин.
Так 03 лютого 2021 року о 12 годині 46 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, тобто в АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мобільний телефон свого діда ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , який зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи цей намір, спрямований на таємне викрадення коштів з належаної потерпілій ОСОБА_9 вказаної банківської картки, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкового перерахунку коштів, здійснила переказ в сумі 500 гривень на свій банківський рахунок НОМЕР_3 , чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Повторно 03 лютого 2021 року о 18 годині 21 хвилині ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаним вище місцем проживання, з корисливого мотиву та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та мобільний телефон вказаного ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , який зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи цей злочинний намір, спрямований на таємне викрадення коштів з належої потерпілій ОСОБА_9 вказаної банківської картки, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкового перерахунку коштів, здійснила переказ в сумі 500 гривень на свій банківський рахунок НОМЕР_3 , спричинивши потерпілі матеріальну шкоду на вказану суму.
Згодом, 24 лютого 2021 року о 13 годині 34 хвилини ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаним місцем свого проживання, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та мобільний телефон діда ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , що зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи зазначений намір, спрямований на таємне викрадення коштів з вищевказаної банківської картки потерпілої ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , що відкритий на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкового перерахунку грошей, здійснила переказ в сумі 400 гривень на свій банківський рахунок НОМЕР_3 , чим заподіяла потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
25 лютого 2021 року о 10 годині 33 хвилини, ОСОБА_5 перебуваючи за вказаним вище місцем проживанн, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та мобільний телефон ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , що зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи цей намір, спрямований на таємне викрадення грошей з належно потерпілій ОСОБА_9 банківської картки, вказаної вище, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за своїми діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкової перерахунку коштів, здійснила переказ в сумі 900 гривень на свій банківський рахунок НОМЕР_3 , чим спричинила потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
24 березня 2021 року о 14 годині 14 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та мобільний телефон діда ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , що зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи цей злочинний намір, спрямований на таємне викрадення коштів з належої потерпілій ОСОБА_9 і вказаної вище банківської картки, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкової перерахунку коштів, здійснила переказ в сумі 625 гривень на свій банківський рахунок НОМЕР_3 , спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Згодом, 24 березня 2021 року о 17 годині 02 хвилини, перебуваючи за вказаним місцем проживання, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та мобільний телефон ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , що зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи вказаний намір, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з вищевказаної банківської картки, яка належала потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкової перерахунку грошей, здійснила переказ в сумі 405 гривень на банківський рахунок НОМЕР_4 , який належить її подрузі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після цього ОСОБА_10 , не знаючи про злочинне походження надісланих їй коштів, передала їх ОСОБА_5 на прохання останньої. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволоділа коштами ОСОБА_9 на загальну суму 405 грн., якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Повторно ОСОБА_5 24 березня 2021 року о 19 годині 37 хвилин, перебуваючи за вказаним вище місцем свого проживання, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та мобільний телефон ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , що зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи цей намір, спрямований на таємне викрадення коштів з належної потерпілій ОСОБА_9 вказаної банківської картки, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкової перерахунку коштів, здійснила переказ в сумі 900 гривень на свій банківський рахунок НОМЕР_3 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Пізніше, 24 березня 2021 року о 22 годині 18 хвилин, перебуваючи за цим же місцем проживання, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, використовуючи реквізити банківської картки співмешканки свого діда ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та мобільний телефон свого діда ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_1 , що зареєстровано в АТ КБ «Приватбанк», як фінансовий номер до банківської картки ОСОБА_9 , вирішила здійснити крадіжку грошей з її банківської картки.
Реалізовуючи цей намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями збоку власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, шляхом безготівкової перерахунку коштів, здійснила переказ в сумі 300 гривень на банківський рахунок НОМЕР_5 , який належить її подрузі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після цього, ОСОБА_11 , не знаючи про злочинне походження надісланих їй коштів, передала їх ОСОБА_5 на прохання останньої. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 300 грн., якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 просить вказаний вирок змінити, вважати її засудженою до покарання, призначеного судом першої інстанції, звільнивши на підставі ст.79 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначила, що матеріальна шкода, завдана потерпілій, є незначною, вона повністю їй відшкодована і потерпіла не має жодних претензій, не бажає, аби обвинувачену позбавляли волі. Вказала на те, що вона щиро розкаялась, усвідомила протиправність своїх дій, бажає виправитись, з часу вчинення цього злочину не скоїла нових злочинів чи адміністративних правопорушень. Обвинувачена покликалась на те, що сама виховує малолітню дочку, а її мати на даний час потребує термінового лікування та проведення хірургічного втручання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За приписами ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Щодо обраного виду та міри покарання обвинуваченій, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтями 50, 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення - злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.1 постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанова) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.
Так, судом було враховано суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, а також дані про особу винної, зокрема те, що вона раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо (бувають випадки негативної поведінки), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дочку.
Частиною 1 ст.79 КК встановлено, що у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.
Колегія суддів наголошує, що застосування цього виду звільнення від відбування покарання, як і загального виду (ст.75 КК), є правом, а не обов`язком суду. Тому для позитивного вирішення цього питання суду необхідно встановити достатню для такого звільнення підставу. Для цього, крім вагітності жінки чи наявності у неї дітей віком до семи років, що виступає на перший план, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, впевнитись, що воно не належить до тяжкого або особливо тяжкого. Необхідно взяти до уваги і характер вини, мотив, мету злочину, а також обставини, що характеризують особу винної, й особливо наявність судимості, спосіб життя, сімейний стан, ставлення до виховання дитини, стан здоров`я, відсутність або наявність фактів зловживання алкогольними напоями, вживання наркотиків чи інших одурманюючих речовин, можливість забезпечити належні умови для утримання та виховання дитини тощо.
Так, місцевим судом надано належну оцінку вчиненню ОСОБА_5 вказаних злочинів у період іспитового строку за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 08 лютого 2021 року, та призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі.
Також судом ураховано роз`яснення п.10 Постанови, згідно яких, частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З огляду на викладене, а також враховуючи встановлені дані про особу винної, які у своїй сукупності, свідчать про її стійку антисоціальну поведінку, небажання стати на шлях на виправлення та небезпечність для суспільства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про необхідність призначення ОСОБА_5 реальної міри покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК.
При цьому, колегія суддів зауважує, що з матеріалів даного кримінального провадження не вбачається достатніх обставин, які б беззаперечно свідчили про можливість виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів без реального відбування ним покарання.
З огляду на викладене, апеляційний суддів дійшов висновку, що вирок місцевого суду є законний, обґрунтований та вмотивований, ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 в той самий строк з дня отримання нею копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3