Справа №592/3932/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/307/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000920 від 05.06.2022 року, яке перебуває в провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

29.06.2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 26.08.2022 року до 24 години 00 хвилин включно. Визначено підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.06.2022 року, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що з часу повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, ризики, передбачені ст..177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджуються, жодного доказу, який би свідчив про дійсне існування таких ризиків у органів досудового розслідування не має.

Вказував, що судом не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має громадянство України, місце реєстрації та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього звертав увагу суду на те, що ОСОБА_8 не є фахівцем в галузі права, під час розгляду та постановлення оскаржуваної ухвали йому не було забезпечено право на захист, що суперечить п.3 ч.3 ст.42 КПК України.

Зазначав, що характеризуючи особу та з урахуванням її соціальних зв`язків, відсутності джерела доходу, наявності судимості та відсутності утриманців недоцільно говорити про те, що ОСОБА_8 може «продовжувати злочинну діяльність чи переховуватись від правосуддя».

Вважав, що враховуючи те, що ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має громадянство України, постійне місце проживання та реєстрації в с. Писарівка, Сумського району, Сумської області, про що зазначав під час судового засідання , не має на меті переховуватись від суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою допустимо та доцільно змінити на цілодобовий домашній арешт, з урахуванням принципів визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, норми яких превалюють у даному випадку над вимогами внутрішнього законодавства, оскільки ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний момент фактично відсутні, а одна тільки тяжкість кримінального правопорушення та наявність судимості, у вчиненні якого висунуто обвинувачення ОСОБА_8 не є визначальним фактором і безумовною обставиною застосування даного запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, яка проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечила, просила ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000920 від 05.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28 червня 2022 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29 червня 2022 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся заступник начальника відділення СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47860 грн, яке 29 червня 2022 року було розглянуто та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2022 року до 24 год. 00 хв. включно, визначено розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується повністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів вбачає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Щодо доводів апелянта про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість запобігання заявленим у клопотанні ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_8 не є фахівцем в галузі права, а під час розгляду та постановлення оскаржуваної ухвали йому не було забезпечено право на захист, що суперечить п.3 ч.3 ст.42 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Разом з тим, згідно ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. Тобто в даному провадженні участь захисника не обов`язкова.

Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу роз`яснення права на захист від 29 червня 2022 року розпочатого о 09 год 10 хв і закінченого о 09 год 15 хв, ОСОБА_8 заявив, що бажає захищати себе самостійно і що таке рішення не пов`язане із відсутністю у нього коштів на адвоката (а.с.21).

Крім цього, як вбачається з журналу судового засідання від 29 червня 2022 року підозрюваний ОСОБА_8 не заявляв клопотання про надання йому захисника (а.с.34-35).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не вбачає порушення права на захист під час розгляду та постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу в їх сукупності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2022 року, якою відносно підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4