Справа № 567/35/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2022 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритомупідготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Оженин Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в :

23.11.2021 близько 15:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташований в АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 , маючи в наявності предмет зовні схожий на купюру номіналом 1000 грн. із надписом "це не гроші, сувенір", переслідуючи умисел на придбання продуктів в даному магазині шляхом обману, достовірно знаючи, що вказаний предмет не являється грошовою одиницею, під приводом купівлі товарів у вказаному магазині, розраховуючись вказаною купюрою, заволодів продуктами харчування ОСОБА_5 на суму 258 грн. та грошовими коштами в сумі 742 грн., які є рештою він наданої купюри, що належить ОСОБА_5
22.12.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода виконана сторонами, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилася. В поданій на адресу суду заяві підтримала угоду про примирення із обвинуваченим, просила її затвердити та зазначила, що укладення угоди є добровільним, також зазначила, що цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки не виконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Також їй відомо про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Просить розглядати кримінальне провадження в її відсутності.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч. 1 ст. 469 КПК України право ініціювати укладення угоди про примирення є виключним правом потерпілого та підозрюваного або обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як кримінальний проступок за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, що передбачена ч. 1 ст. 190 КК України та загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджений сторонами вид покарання є відповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

з а с у д и в :

затвердити угоду від 22.12.2021 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази предмет зовні схожий на купюру номіналом 1000 грн. з надписом "Сувенір" зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1