Справа № 639/293/21
Провадження №1-КП/639/116/22
УХВАЛА
про встановлення процесуального строку

25 серпня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 25.10.2020 року за №0000347 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні захисник на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання щодо необхідності встановити стороні обвинувачення процесуальний строк для забезпечення явки в судове засідання свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти встановлення відповідного строку , проте просив встановити достатній строк для забезпечення явки свідків, з урахуванням існуючої обстановки в країні введення воєнного стану через повномасштабну військову агресію РФ.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказував, що має бажання допитати вказаних свідків, проте через юридичну необізнаність покаладався у вирішенні відповідного питання на думку захипсника.

Захисник ОСОБА_5 вважав необхідним встановити відповідний строк.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України надійшов до Жовтневого районного суду м. Харкова 18.01.2021р. та згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи того ж дня переданий в провадження судді ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 не визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за епізодом обвинувачення у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_8 від 24.10.2020р., послався на те, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано його дії як відкрите викрадення майна, а тому, з урахуванням думки учасників судового провадження, судом було встановленого повний порядок дослідження доказів та вирішено, окрім іншого, допитати свідків сторони обвинувачення:ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 від давання показань по вказаному епізоду обвинувачення відмовився, пославшись на те, що надасть показання після дослідження всіх доказів сторони обвинувачення.

З урахуванням викладеного, судом було допитано потерпілого ОСОБА_8 та досліджено документи, надані прокурором (матеріали досудового розслідування), проте явку вищезазначених свідків сторони обвинувачення прокурором не забезпечено, вони судом не допитані.
При цьому обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою по даному кримінальному провадженню з 30.11.2020р., тобто більш ніж півтора роки.

Частиною 1 статті 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. (ч. 1 ст. 92 КПК України)
Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Під час судового розгляду судом вживались заходи (здійснювалось сприяння) для забезпечення явки в судове засідання свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як шляхом направлення повісток безпосередньо свідкам (т. 1 а.с. 90, 94, ), так і на адресу прокуратури і органу досудового розслідування для їх подальшого вручення адресатам, а також викликались свідки шляхом направлення смс-повідомлень (т. 1 а.с. 117-120, 139, 144, 200).

Також ухвалами суду від 26.04.2021р., 18.05.2021р., 05.08.2021р., 17.08.2021р., 18.11.2021р., 07.12.2021р., 10.01.2022р., 18.07.2022р., 02.08.2022р., 16.08.2022р. було задоволено клопотання прокурора; постановлено здійснити привід свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судові засідання, призначені на 18.05.2021р. о 11:00 год., 10.06.2021р. о 12:00 год., 17.08.2021р. о 12:00 год., 20.09.2021р. о 10:00 год., 07.12.2021р. о 11:00 год, 10.01.2022р. о 11:00 год., 03.02.2022р. о 11:00 год. , 02.08.2022р. о 09:30 год., 16.08.2022р. о 09:30 год., 25.08.2022р. о 09:30 год. (т. 1 а.с. 104, 112, 149, 219, 234, 251, т. 2 )

Проте, жодного разу свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до суду не з`явились, приводом доставлені не були, що позбавляє сторону захисту реалізації їх права на перехресний допит вказаних свідків сторони обвинувачення перед судом.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Стаття 28 КПК України кореспондується з положеннями статті 318 КПК України, якої врегульовано строки і загальний порядок судового розгляду та частиною першої якої встановлено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Таким чином, з огляду на тривалі строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , про продовження якого кожного разу клопочить прокурор, а також тривалі строки судового провадження та незабезпечення стороною обвинувачення присутності її свідків під час судового розгляду, з метою забезпечення розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та додержання вимог ст. 6 § 1 Європейської конвенції з прав людини, суд вважає за необхідне встановити стороні обвинувачення достатній процесуальний строк для забезпечення явки в судове засідання свідківОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого справу розглянути на підставі наявних доказів.
При цьому судом також враховується правова позиція, висловлена ККС ВС в постанові від 11 серпня 2020 року по справі №288/113/15-к, згідно якої суд не має вживати активних дій для забезпечення явки свідків обвинувачення, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності та неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК України.
Керуючись ст. ст. 23, 28, 113, 114, 318, 369-372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Встановити стороні обвинувачення процесуальний строк для забезпечення явки в судове засідання свідків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою їх допиту перед судом - до 25 листопада 2022 року, після чого розглянути кримінальне провадження на підставі наявних доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1