Справа №639/3869/21
Провадження №1-кп/639/140/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2022 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні №0000247 від 14.03.2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнісейськ Красноярського краю РФ, громадянки України, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться кримінальне провадження №0000247 від 14.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 заявлено клопотання про обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2021 стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 26 лютого 2022 року включно.

У судовому засіданні, що було призначене на 24.02.2022 року, мало було б розглянуто питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте призначене судове засідання не відбулось у зв`язку із повномасштабним військовим вторгненням збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації на територію України.

Прокурор зазначає, що на цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої переховуватись від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що тримання під вартою ОСОБА_7 є виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченої на час здійснення судового розгляду кримінального провадження, запобіганню спробам обвинуваченої переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив зазначене клопотання задовольнити.

Під час судового засідання обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили суд обрати стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Стороною захисту зазначається, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а ризики, на які посилається прокурор, не є доведеними. Так, обвинувачена ОСОБА_7 не переховувалась від суду та не вчиняла будь-яких дій щодо перешкоджання судовому розгляду. Після звільнення з під варти 27.02.2022 року обвинувачена ОСОБА_7 не виїхала за межі міста Харкова чи за межі України, на теперішній час вона має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та міцні соціальні зв`язки, де проживає разом із матір`ю, яка є особою похилого віку та яка потребує стороннього догляду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судової справи та оцінивши доводи заявленого клопотання прокурора, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до установленої практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Суд враховує, що після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

В рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії» зазначено, що у всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів
Колегія суддів вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої ОСОБА_7 переховуватись від суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, після звільнення з під варти 27.02.2022 року обвинувачена ОСОБА_7 залишилась проживати в м. Харкові та не вчиняла будь-яких дій, які б могли свідчити про її наміри переховуватись від суду чи іншим чином перешкодити розгляду кримінального провадження.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_7 , у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_7 , яка тяжких захворювань чи інвалідності не має; 3) репутацію обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима; 4) відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка має постійне місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , за вказаною адресою вона проживає разом із матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків в місці постійного проживання;

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з статтею 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді цього клопотання прокурором не доведено недостатність застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
На переконання суду застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, у задоволенні клопотання прокурора обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 необхідно відмовити, а стосовно обвинуваченої необхідно обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 331, 369 - 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
У задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 - відмовити.

Обрати стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме: заборонити обвинуваченій ОСОБА_7 в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 25 вересня 2022 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до Жовтневого районного суду м. Харкова за першою вимогою, а у разі неможливості прибути - завчасно повідомити про це суд;

- не відлучатися з міста Харкова, в якому вона зареєстрована та фактично проживає, без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 до 25 вересня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та обвинуваченій ОСОБА_7 .

Копію ухвали передати для виконання до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинуваченої.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3