Провадження 1кп/712/311/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000255 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження №0000255 відносно ОСОБА_5 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України

ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заволодіння шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_6 , приблизно в середині січня 2013 року під час особистих зустрічей з останньою, ввів її в оману та запевнив у необхідності передачі через нього начальнику Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ хабара у розмірі 19000 (дев`ятнадцять тисяч) грн. за позитивне вирішення питання щодо зняття арешту з банківських рахунків ПП «НІА.СЕРВІС», директором якого є ОСОБА_6 .

Так, приблизно на початку січня 2013 року ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 передати йому грошові кошти в сумі 19000 (дев`ятнадцять тисяч) грн., які будуть визначені безпосередньо як хабар начальнику Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ, запевняючи, що лише таким способом можливо швидко та позитивно вирішити питання щодо зняття арешту з банківських рахунків ПП «НІА.СЕРВІС» з метою отримання можливості зняття готівки.

11 січня 2013 року ОСОБА_6 , знаходячись разом з ОСОБА_5 в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 за сприянням останнього отримала постанову, винесену державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ ОСОБА_7 про скасування постанови про арешт коштів боржника ПП «НІА.СЕРВІС» від 14.12.2012 на підставі якої, 14 січня 2013 року зняла грошові кошти з рахунку ПП «НІА.СЕРВІС» в ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» в сумі 37980,00 грн.

В цей же день, ОСОБА_5 , знаходячись разом з ОСОБА_6 в офісному приміщенні за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, отримав від ОСОБА_6 19000 (дев`ятнадцять тисяч) грн. для подальшої їх передачі нібито начальнику Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ в якості хабара за сприяння у позитивному вирішенні питання щодо винесення постанови про зняття арешту з банківських рахунків ПП «НІА.СЕРВІС», однак вказані грошові кошти привласнив та розпорядився ними на свій розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 у розмірі 19000 (дев`ятнадцять тисяч) грн.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження закрито в зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали та просили задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження в порядку ст.. 284 КПК України та звільнення особи від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Станом на день складання та затвердження обвинувального акту, 30 серпня 2013 року, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано як підбурювання до давання хабара посадовій особі, яка займає відповідальне становище та заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 ч.1 ст.190 КК України.

Однак, у зв`язку з прийняттям нового закону, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» №1261-VII від 13.05.2014, змінилася, та визначає прийнята в наступній редакції:1) пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища 2) діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені повторно, 3) діяння, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, 4) діяння, передбачені частиною першою, другою або третьою цієї статті, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, або вчинені організованою групою осіб чи її учасником.

Отже встановлено, що неправомірна вигода повинна надаватися лише службовій особі, діяння яке станом на січень 2013 року не було передбачено кримінальним законом, а повноваження держави на притягнення осіб до кримінальної відповідальності виникає тільки тоді, коли здійснювалася пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди службовій особі або третій особі на яку вона вкаже.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження констатує відсутність злочинності та караності діяння за змістом нового кримінального закону і відповідно не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків, а навпаки, спрямоване на захист прав особи, а тому враховуючи, що питання про кримінальну відповідальність за діяння, яке втратило ознаку злочинності, виключається в принципі, а кримінальне переслідування відносно обвинуваченого підлягає припиненню.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом скасування норм Особливої частини КК України; внесення змін до норм Особливої частини КК України включення до диспозиції додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норм; внесення змін до норм Загальної частини КК України; нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту.

Згідно з ст. 147 Конституції України офіційне тлумачення законів України здійснює Конституційний Суд України.

У абз. 3 п. 2 абз. 4 п. 3 мотивувальної частини рішення №6-рп/2000 від 19.04.2000, Конституційний Суд України офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України, а саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Так, законодавство про кримінальну відповідальність у сфері антикорупційної політики змінилось настільки, що відбулась зміна ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого новою редакцією ст. 369 КК України, тобто фактично нова редакція диспозиції є новим складом кримінального правопорушення, відповідальність за яке може настати лише, якщо дії вчинено після набрання чинності Закону України №1261-VII від 13.05.2014.

На підставі викладеного вище, вважаю, що ст. 369 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» №1261-VII від 13.05.2014, в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України має зворотну дію в часі, і, як наслідок, поширюється на обвинуваченого ОСОБА_5 , тому кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України необхіно закрити, у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2018 року № 665/2387/14-к встановлено, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція статті 190 ч. 1 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 1 КК України, згідно з положенням ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, за ст.. 190 ч. 1 КК України закінчився.

В зв`язку з цим, суд вважає клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України.

Наслідки закриття справи обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди необхідно залишити без розгляду.
Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування складають 428 грн. 26 коп. і підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 21.06.2013 року було застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці та роз`яснено, що у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України у разі внесення ним, або його захисником застави в сумі 91769 грн., відносно нього може бути змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу.

25.06.2013 року адвокатом ОСОБА_8 , як заставодавцем, була внесена застава в розмірі 91769 грн. і в цей день ОСОБА_5 був звільнений з ІТТ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді застави необхідно скасувати.

Зі змісту ч. 11 ст. 182, ст. 203 КПК України слідує, що застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
З урахуванням наведеного, оскільки строк дії запобіжного заходу припинився, застава не була звернена в дохід держави, суд вважає за можливе повернути внесені в якості застави кошти заставодавцю ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 182, 203, 284, 286, 288, 370, 372 КПК України, на підставі ст. 44, ч. 1 ст. 49 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження №0000255 відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності по обвинуваченню у вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» №1261-VII від 13.05.2014, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння

Кримінальне провадження №0000255 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України закрити, на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 428 грн. 26 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді застави скасувати.

Грошові кошти, внесені 25.06.2013 року в якості застави за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 91769 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: