Справа № 296/2554/20
Вирок
Іменем України

22 червня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0001051 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого бурильником ПП ОСОБА_11 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 16.06.2016 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 02.11.2017р. на підставі Закону України «Про амністію»,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.03.2020 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що знаходиться по вул. Велика Бердичівська 117 у м. Житомирі, під час спілкування з раніше йому невідомим ОСОБА_12 , який руках тримав власний мобільний телефон марки «Хіаомі» модель Редмі 4Х, вирішив відкрито заволодіти зазначеним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, у цей же день, час та місці, за вказаних обставин підійшов до потерпілого та шляхом ривку відкрито викрав у потерпілого з рук мобільний телефон марки «Хіаомі» модель Редмі 4Х вартістю 1589грн 49коп.

В подальшому ОСОБА_9 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 1589грн 49 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю. В судовому засіданні відмовився від дачі показань, зазначив, що згоден із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_9 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні даного злочину, і ці умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючої обставини суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків.

Суд також враховує і те, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває, його соціальні зв`язки неодружений, офіційно працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні була мати інвалід 2 групи, потерпілому відшкодував завдану шкоду, що додатково підтверджено розпискою від 25.06.2020р., має критичне ставлення до вчиненого, шкодує, думку прокурора, потерпілого, те, що цивільний позов не заявлений, майнові претензії відсутні, враховуючи також висновок органу пробації про високій рівень небезпеки для суспільства та високий рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, проте із встановленням іспитового строку значним терміном.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не обрати.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, без згоди даного органу не виїжджати на постійне місце проживання за межі України.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1634грн 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1