Справа № 484/3681/21
Провадження № 1-кп/484/109/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Гайсинським районним судом Вінницької області обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000329 від 14.09.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, розлученого, має на утриманні одну дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент вчинення правопорушення проходив службу на посаді номер обслуги 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.05.2019 року о 08.00 год., солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді номер обслуги 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу до 14 год. 00 хв. 14.09.2021 року.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю. Пояснив, що дійсно без поважних причин залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та не з`являвся до останнього, проте в подальшому він добровільно з`явився до ДБР, у скоєному щиро кається.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачений не оспорює фактичні обставини, викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, пояснив в судовому засіданні, що правильно розуміє зміст зазначених обставин та його позиція є добровільною з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, його особу, а саме те, що він за місцем проживання та проходження служби характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 призначити покарання відповідно до нижньої межі санкції, встановленої ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 , є раніше не судимим, має міцні соціальні зв`язки, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: підпис. ОСОБА_1