Справа № 215/6633/20
УХВАЛА

13 квітня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000232 від 26.09.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 , 1984 р.н., у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на необхідність завершення судового розгляду, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, суворо міру покарання, наявність судимостей, негативні характеризуючі данні про його особу, відсутність міцних соціальних звязків і місця проживання у м.Кривому Розі, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину, впливу на потерпілого, свідків та ухилення від суду .

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу посилаючись на відсутність будь яких ризиків, непричетність до злочину, наявність утриманців і житла у м.Жовті Води, наявність захворювання і відсутність належного лікування, намір проходити військову службу для захисту Держави.

Захисник також просила відхилити клопотання прокурора і змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи про відсутність ризиків та тривалий термін перебування обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.
Також, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
На думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними на цей час, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Так на цей час як і раніше ОСОБА_4 обвинувачується в нетяжкому корисливому злочині, за який законом передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, місця проживання у м.Кривому Розі не має, в провадженні суду відносно нього перебуває інше кримінальне провадження, тому з метою уникнення можливої суворої відповідальності він може переховуватися від суду, впливати на свідків і потерпілу, які не допитані в судовому засіданні.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 непрацевлаштований, постійного джерела доходу не має, раніше судимий за корисливий злочин до покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, а тому з урахуванням вищевказаних обставин в своїй сукупності може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання коштів для існування.
Щодо доводів сторони захисту - то суд зазначає, що неможливість отримання медичного лікування матеріалами справи не підтверджується , а тривалий розгляд справи має обєктивний характер. Водночас, суд зазначає, що згідно до ст.616 КПК України питання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби під час воєнного стану повинно бути попередньо перевірено прокурором. Інші доводи є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність завершення судового розгляду справи, в т.ч. допиту потерпілої і свідків, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 11 червня 2022 року включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 24.11.2020 року.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ