Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

Гладкого С.В., Збитковської Т.І., Полюховича О.І.,

з участю:

прокурора Бойко-Максимчук І.А.,

обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

захисників-адвокатів Тарасюка Ю.М., Пилипіва І.І.,

секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0006816 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2022 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сімферополь АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 21 листопада 2005 року апеляційним судом АР Крим за ч.2 ст.187, ч.4 ст.27, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 п.7, 12, 13 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі, звільненого з ДУ «Миколаївська ВК № 50» по відбуттю строку покарання 18 жовтня 2018 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Сімферополь АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14 травня 2007 року апеляційним судом АР Крим за п.12 ч.2 ст.115 КК на 13 років позбавлення волі, звільненого з ДУ «Миколаївська ВК № 50» по відбуттю строку покарання 30 травня 2019 року,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України (далі - КК) на один рік обмеження волі, за ч.4 ст.296 - на три роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки 1 місяць.

Зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення.

Цим же вироком ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.162 КК на один рік обмеження волі, за ч.4 ст.296 - на три роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки 1 місяць.

Зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення.

Також вироком вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно цього вироку, 08.11.2019 приблизно о 19:20 год., ОСОБА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_1 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканність житла та не допускає проникнення в нього всупереч волі власника, з метою з`ясування відносин зі співмешканкою - неповнолітньою ОСОБА_3 , всупереч волі законного володільця - ОСОБА_4 та особи, яка проживає у квартирі ОСОБА_5 , незаконно проникли у квартиру АДРЕСА_4 , двері якої були на той момент не замкнені на ключ. Там, перебуваючи в коридорі та відмовляючись залишити житло, разом із ОСОБА_1 вчинили фізичну протидію ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чим порушили їх право на недоторканність житла та використовуючи незначний привід, спровокувавши конфлікт із мешканцями житла - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який виразився у відмові залишити приміщення квартири, під час словесної перепалки, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загально прийнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з особливою зухвалістю, не звертаючи увагу на присутність інших гостей та малолітньої дитини, після того як ОСОБА_1 наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_4 , за допомогою заздалегідь заготовленого газового балончика сльозоточивої дії марки «Кобра 1Н», на відстані витягнутої руки, ОСОБА_2 застосував сльозогінний газ в область очей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У свою чергу, ОСОБА_1 із газобалонного пневматичного пістолету моделі «SAS MAKAROV» калібру 4,5 мм, зробив не менше восьми пострілів у ОСОБА_5 , чим грубо порушив громадський порядок, тобто спокій, звичайний уклад, життя, відпочинок та спокій потерпілих та завдано фізичної шкоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 просить вказаний вирок змінити, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, він розказував про обставини вчинених злочинів, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті даних кримінальних правопорушень, відшкодував збитки потерпілим, які просили його суворо не карати та не позбавляти волі, що не було враховано місцевим судом як пом`якшуюча обставина.

Обвинувачений вказав, що має постійне місце проживання, характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, неофіційно працював.

На переконання апелянта, вказані обставини свідчать про можливість застосування до нього положень ст.69 КК та вважає, що два роки 8 місяців, які він перебуває під вартою у даному кримінальному провадженні, є достатніми для його виправлення та перевиховання.

Обвинувачений ОСОБА_1 в апеляційній скарзі також просить вказаний вирок змінити, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що місцевим судом не було враховано думки потерпілих, які просили не позбавляти волі його та обвинуваченого ОСОБА_2 , а також наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття і активне сприяння у розкритті злочинів та відсутність обставин, що обтяжують покарання. На переконання обвинуваченого, перелічені зазначені є підставою для призначення йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також їх захисників-адвокатів Пилипіва І.І., Тарасюка Ю.М. на підтримання апеляційних скарг, міркування прокурора про безпідставність апеляційних вимог, думку потерпілих, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно припису ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Щодо обраного виду та міри покарання обвинуваченим, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , кожному окремо, покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Зокрема судом було враховано пом`якшуючі покарання обвинувачених обставини, тобто щире каяття і відсутність претензій з боку потерпілих, а також обставину, обтяжуючу покарання - вчинення цих кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд взяв до уваги дані про особу кожного з винних, зокрема те, що вони раніше судимі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, характеризуються позитивно.

При цьому, місцевий суд дав належну оцінку ступеню тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, обставинам їх вчинення, характеру та обсягу протиправних дій обвинувачених, що, на переконання колегії суддів, свідчить про їх антисоціальну поведінку.

Сукупність вказаних обставин стала підставою для висновку місцевого суду про можливість перевиховання обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 лише в умовах їх поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу та обрання кожному з них мінімального покарання, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

За приписом ст.69 КК, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Проте з матеріалів цього кримінального провадження колегією суддів не встановлено достатніх обставин, які б свідчили про можливість призначення обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.296 КК.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та пом`якшення призначеного обвинуваченим покарання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2022 року стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - у той самий строк з дня вручення їм копії цієї ухвали.

С у д д і:

С.В.Гладкий Т.І.Збитковська О.І.Полюхович