ун. № 759/8936/20
пр. № 1-кп/759/254/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002399 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 24.07.2014 вироком Святошинського районного суду м. Києва, зміненим ухвалою Апеляційного суду м. Києва за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 17.05.2020 приблизно о 20 год., прогулюючись по проспекту Л.Курбаса в м. Києві та проходячи через підземний перехід, що навпроти будинку № 2/13 по просп. Л.Курбаса в м. Києві, звернув увагу на раніше не знайомого йому чоловіка, який мав при собі велосипед марки «Ardis Ford». Не маючи постійного місця роботи та заробітку, відчуваючи суттєву потребу в коштах, в ОСОБА_3 виник умисел на повторне таємне викрадення вище зазначеного велосипеду. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а законний власник майна ОСОБА_6 відволікся від велосипеду, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу повторно таємно викрав велосипед марки «Ardis Ford», вартістю 3 000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин не визнав у повному обсязі та показав, що 17.05.2020 у вечірній час він разом зі своєю дружиною та дітьми прогулювалися по проспекту Л.Курбаса в м. Києві. За магазином «АТБ» по проспекту Л. Курбаса вони зустріли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поспілкувавшись з ними декілька хвилин, він пішов далі у своїх справах разом з дружиною та дітьми. До даної події не має жодного відношення. Потерпілого в той день він не бачив. Велосипеда в нього не вилучали, понятих жодних він не бачив, а підписи в протоколі не його. Даний велосипед він побачив у поліцейському відділі в кабінеті слідчого. Перед цим йому зателефонував ОСОБА_7 та попросив вийти на вулицю, де його затримали працівники поліції та привезли до поліцейського відділку, не роз`яснивши права та право мати захисника.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд оцінює як належні та допустимі:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких він зазначив, що 17.05.2020 приблизно о 19-20 год. після вживання алкогольних напоїв він повертався з роботи додому на велосипеді. Переходячи дорогу через підземний перехід по пр. Л. Курбаса, на виході побачив компанію з трьох осіб, які підійшли до нього. Впізнає у залі судового засідання, що обвинувачений стояв справа від нього на відстані орієнтовно три метри, а інші два стояли попереду. Один з чоловіків, які стояли попереду, на ім`я ОСОБА_9 почав обіймати його, вітаючись, тобто відволікав його увагу. Після чого він поставив велосипед позаду себе та почав розмовляти з чоловіком, який його обійняв. В цей час обвинувачений пройшов далі від нього, а він продовжував бесіду з одним із чоловіків, які стояли попереду. З`ясувавши, що дані особи чужі для нього, він повернувся, щоб забрати велосипед та піти, однак велосипеда вже не було. Він просив даних чоловіків повернути йому велосипед. Через деякий час дані чоловіки пішли, а він залишався на місці події близько 40 хвилин, викликавши поліцію. Не дочекавшись співробітників поліції, так як в нього сів мобільний телефон, пішов додому. Прибувши за місцем проживання, він зарядив телефон та до нього перетелефонували працівники поліції, які повідомили, що йому необхідно з`явитись до відділу поліції для написання відповідної заяви. Вартість велосипеда на момент покупки складала 2 500 гривень. У разі визнання обвинуваченого винним просить покарати за всією суворістю закону;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких він зазначив, що ОСОБА_3 його товариш. Того дня він, обвинувачений та ще один товариш на ім`я ОСОБА_8 , зідзвонившись, зустрілись та разом відпочивали, знаходились в магазині «АТБ». Вийшовши з магазину, вони пішли до підземного переходу. Назустріч їм йшов дідусь з велосипедом, в якого він попросив запальничку та між ними зав`язалась бесіда, яка тривала приблизно 10 хв., під час якої потерпілий поставив велосипед позаду біля себе. Після цього дідусь повідомив, що його велосипед зник. Подивившись по сторонах, ні велосипеда, ні обвинуваченого він не побачив. Хто саме викрав велосипед потерпілого йому невідомо, так як він не бачив коли та куди обвинувачений подівся;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.05.2020, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 17.05.2020 близько 20 год. в підземному переході до нього підійшов невідомий чоловік, після спілкування з яким він виявив відсутність свого велосипеду чорного кольору, вартістю 3000 гривень (т. 1 а.п. 37-38);

- протоколом огляду місця події від 18.05.2020 за участю ОСОБА_3 , згідно якого за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та оглянуто велосипед фіолетового кольору зі вставленням сталевого кольору, на якому на рамі мається надпис жовто-сірого кольору «Ardis Ford», а також написано серійний номер рами « НОМЕР_2 ». Вказаний велосипед на момент огляду перебуває в розібраному на дві частини положенні (т. 1 а.п. 42-44);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків за зовнішнім виглядом і прикметами під № 4 впізнав особу, яка 17.05.2020 на виході з підземного переходу по АДРЕСА_3 поспілкувалась із ним, після чого він виявив пропажу свого велосипеда, а саме ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 53-54);

- речовим доказом велосипедом марки «Ardis Ford» (т. 1 а.п. 75-76);

- висновком спеціаліста від 19.05.2020, відповідно до якого дійсна ринкова вартість велосипеда марки «Ardis Ford» станом на 18.05.2020 становить 3 000 гривень (т.1 а.п.40-41).

Розглянувши дане кримінальне провадження, допитавши потерпілого, свідка, обвинуваченого, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_6 17.05.2020 приблизно о 19-20 год. на виході з підземного переходу по пр. Л. Курбаса до нього підійшла компанія з трьох чоловіків, один з яких обвинувачений ОСОБА_3 , який разом з його велосипедом в подальшому зник, а два інші з ним розмовляли, один з яких ОСОБА_9 відволікав його увагу.

Вказані показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що в той день він разом з обвинуваченим та ОСОБА_8 разом відпочивали та в підземному переході зустріли потерпілого з велосипедом, з яким він зав`язав бесіду. Через хвилин десять пропав ОСОБА_3 разом з велосипедом. На запитання прокурора щодо причин зміни показань свідком ОСОБА_7 , які він надавав під час досудового розслідуванння, де він зазначав, що саме обвинувавчений ОСОБА_3 викрав велосипед, він пояснити нічого не зміг.

Показання потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 узгоджуються з письмовими доказами: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків за зовнішнім виглядом і прикметами впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 17.05.2020 на виході з підземного переходу по АДРЕСА_3 поспілкувалась із ним, після чого він виявив пропажу свого велосипеда (т. 1 а.п. 53-54); протоколом огляду місця події від 18.05.2020, згідно якого було виявлено ОСОБА_3 разом з речовим доказом з велосипедом, який належить потерпілому ОСОБА_6 та перебуває вже в розібраному на дві частини положенні (т. 1 а.п. 42-44).

В ході дослідження в судовому засіданні вищевказаних доказів судом встановлено, що вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Тому, доводи сторони захисту про визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 18.05.2020, постанови слідчого про визнання речовим доказом велосипеда, який належить потерпілому ОСОБА_6 , висновку спеціаліста від 19.05.2020 про ринкову вартість велосипеда марки «Ardis Ford» станом на 18.05.2020 є неспроможними та суд відхиляє їх.
Отже, вищевказані показання потерпілого ОСОБА_6 є логічними, послідовними, узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 , а також з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак кладе їх в основу обвинувального вироку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не має ніякого відношення до крадіжки велосипеда, потерпілого взагалі не бачив, велосипеда в нього не вилучали, понятих він не бачив, підписи в протоколі не його, в компанії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не перебував не підтверджені жодним доказом, натомість, повністю спростовуються вищезазначеними доказами. Вказані показання обвинуваченого суд розцінює як захисну версію обвинуваченого, яка не підтверджена в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
Отже, суд, розглянувши дане кримінальне провадження в межах ст. 337 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, його умисні дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховує конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його фактичного затримання у зв`язку з виконанням цього вироку.
Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме - з 18.05.2020 по 21.05.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді застави після набрання вироком законної сили скасувати.
Заставу в розмірі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень, яка була внесена ОСОБА_10 відповідно до квитанції № 0.0..1 від 21.05.2020, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_10 .
Речові докази: велосипед марки «Ardis Ford», який переданий на відповідальне зберігання потерпілого ОСОБА_6 , передати за належністю законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1