У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 211 110 500 011 29 від 15 червня 2021 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Макарівського районного суду Київської області від 06.10.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Ухвалено початок строку відбування призначеного ОСОБА_5 покарання обраховувати з 06.10.2021 та йому зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2021 по 06.10.2021.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України залишено без змін до набрання вироком законної сили.

У проваджені вирішена доля речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 15.06.2021, близько 17 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в житловому будинку по АДРЕСА_2 , наніс тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, 15.06.2021, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 спільно розпивали алкогольні напої в коридорі будинку за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 . Вживши значну кількість алкоголю, ОСОБА_5 , направився відпочивати до спальної кімнати вказаного будинку, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в цей час продовжили вживати спиртні напої. Цього ж дня, 15.06.2021, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 прокинувся та, зрозумівши, що біля нього на ліжку немає ОСОБА_9 , почав шукати її в інших кімнатах будинку, де виявив останню в сусідній спальній кімнаті на ліжку та біля неї в цей час спав ОСОБА_8 . Оскільки в ОСОБА_5 на той час були тривалі неприязні відносини з ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що в останнього раніше були інтимні стосунки з дружиною підозрюваного - ОСОБА_9 , тому у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень з мотивів ревнощів.

У зв`язку з цим, 15.06.2021, близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в спальній кімнаті будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , пішов до приміщення кухні у вищевказаному будинку, де взяв у праву руку ніж, який лежав на кухонному столі, та направився до спальної кімнати, де спав ОСОБА_8 . Прийшовши до вказаної спальної кімнати, ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, з мотивів ревнощів, на ґрунті тривалих неприязних відносин із ОСОБА_8 , з метою нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, стоячи біля ліжка, на якому спав ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці ніж, умисно наніс лежачому на ліжку ОСОБА_8 один удар лезом вказаного ножа спрямуванням зверху до низу в область спини зліва, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани задньої нижньої ділянки грудної клітки зліва, котра проникла в плевральну порожнину, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, просить вирок Макарівського районного суду Київської області від 06.10.2021 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, що не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинувачений вказує, що він повністю визнав свою вину в вчиненому злочині, щиро кається та сприяв розкриттю злочину, а тому не погоджується з призначеним йому покаранням у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.
Потерпілий ОСОБА_11 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлений у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України, ще і за тим, що він повідомив, що не бажає брати участь у розгляді провадження (а.п. 70).

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною захисту в суді апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого, висновку судово-медичного експерта № 35/д, висновку судово-медичного експерта № 39/д та даних про особу обвинуваченого, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачений в апеляційній скарзі та сторона захисту в суді апеляційної інстанції, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 щодо призначення йому суворого покарання, колегія суддів бере до уваги таке.

Згідно норми ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За положеннями ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як наголошується в ч. 2 вказаного матеріального закону.

Наведені норми закону судом першої інстанції дотримані, оскільки, на переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам кримінального закону, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_5 судом першої інстанції було ґрунтовно враховано суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України, - є тяжким.

Визнано обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, яка фактично стороною захисту не оспорюється.

Встановлені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, поза увагою суду першої інстанції не залишилася і особа ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 49), за останні п`ять років за допомогою лікаря нарколога та психіатра не звертався (а.п. 50), не судимий в силу ст. 89 КК України, але притягався до відповідальності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів (а.с. 47-48).

За викладеним, у сукупності, суд першої інстанції і дійшов висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Суд першої інстанції досліджував і можливість застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, але підстав для цього не знайшов.

Не послався на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і обвинувачений в апеляційні скарзі та сторона захисту в суді апеляційної інстанції.

Не є такими обставинами і твердження обвинуваченого про його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, оскільки саме ці обставини і слугували підставою для призначення ОСОБА_5 покарання у мінімальних межах, встановлених в санкції ч. 1 ст. 121 КК України, - у виді 5 років позбавлення волі і повторно ці обставини не можна враховувати для застосування положень ст. 75 КК України, ще і при тому, що судом встановлена і обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого, - вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння.

Водночас, є недостатнім та таким, що може свідчити про наявність обставини, яка пом?якшує покарання обвинуваченого та може бути підставою для його визначення без реального позбавлення волі і посилання обвинуваченого на те, що він є віруючою людиною, а потерпілий ОСОБА_8 15.06.2021 його спровокував, - оскільки, як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_5 в суді першої інстанції та апеляційної інстанцій, він знав, що потерпілий ОСОБА_8 раніше мав інтимні стосунки з його-обвинуваченого дружиною - ОСОБА_9 , між тим, в досліджуваний день, саме за місцем проживання ОСОБА_5 у приватному будинку він тривалий час вживав зі своєю дружиною та потерпілим спиртні напої, після чого заснув, а побачивши через певний час, що поряд зі сплячим потерпілим ОСОБА_8 , 1992 року народження, перебуває його- ОСОБА_9 дружина, на ґрунті ревнощів умисно ножем наніс удар в спину зліва, спричинивши поранення грудної клітки, з проникненням в плевральну порожнину, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Отже, колегія суддів не вбачає жодних підстав для зміни вироку суду, у тому числі для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, а доводи сторони захисту, що призначене ОСОБА_5 покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості - не є переконливими, оскільки в даному конкретному випадку, лише при реальному відбуванні покарання обвинуваченим буде досягнута його мета, передбачена ст. 50 КК України.

Доля речових доказів у провадженні вирішена у порядку ст. 100 КПК України.

За викладеним, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і не знаходить порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни вироку, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Макарівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 211 110 500 011 29 від 15 червня 2021 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3