Справа № 206/2230/22
Провадження № 1-кс/206/208/22
У Х В А Л А

04 серпня 2022 року в залі суду в місті Дніпрі, слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 02.08.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

за участю:
слідчої ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
04.08.2022 року старший слідчий СВ ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .
Клопотання обгрунтовано тим, що 01.08.2022, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 в приміщенні літньої кухні, за адресою: АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої.
Цього ж вечора, приблизно о 21 годині 35 хвилин, знаходячись в приміщенні літньої кухні, що за адресою: м. Дніпро,вул. Гайова, буд. 12, у ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , в ході розмови, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виникла сварка. В ході якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .
Так, 01.08.2022 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, розуміючи небезпеку настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_8 на відстань витягнутої руки, взяв правою рукою з підлоги дерев`яний стілець, та стоячи навпроти потерпілого наніс останньому множинні удари вказаним стільцем в область тулубу, голови та кінцівок.
В результаті заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , останній помер в автомобілі швидкої медичної допомоги.
Згідно лікарського свідоцтва № 3878 від 02.08.2022 року смерть ОСОБА_8 настала від шоку, множинної травми органів грудної порожнини, закритої тупої травми грудної клітки, нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, кваліфікуються за ч.2 ст.121 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: протоколами допиту свідків; протоколом огляду місця події; протоколом огляду трупа; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; протоколами пред`явлення особи для впізнання; речовими доказами; зібраними матеріалами по кримінальному провадженню в цілому.
02.08.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим слідчим СВ ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
На підставі викладеного слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів (а.с. 1-4).
Клопотання слідчого погоджено прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що вживав спиртні напої з ОСОБА_8 . Після деякого часу ОСОБА_8 пішов за спиртними напоями, а ОСОБА_4 приліг відпочити. Прокинувся, коли почув крики ОСОБА_9 . Заперечував, що сварився з ОСОБА_8 . Пояснив, що нічого не пам`ятає, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши слідчого, доводи та пояснення підозрюваного, доводи прокурора, захисника, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Судом встановлено, що 02.08.2022 приблизно о 00:10 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинили смерть останнього (ЖЄО № 8932). Відомості внесено до ЄРДР 02.08.2022 року, номер кримінального провадження 0000359 (а.с. 5).

02.08.2022 року ОСОБА_4 о 02 год. 30 хв. було затримано за адресою: м. Дніпро, вул. Мачтова, буд. 90.
02.08.2022 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-278 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Слідчим суддею було оглянуто матеріали кримінального провадження, зокрема протокол огляду місця події з фототаблицями до нього, за змістом яких вбачаються наявність численних слідів бурого кольору в середині приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Такі обставини вказують на причетність до спричинення тілесних ушкоджень особою, яка знаходилась у примішенні тобто ОСОБА_4 .
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, тобто:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Врахувавши дійсні обставини справи, схиляюся та приймаю за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, тобто фактично скоює кримінальні правопорушення поруч зі своїм місцем проживання, вважаю за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням викладеного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.
Крім того, вирішуючи подане клопотання суд, також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Виходячи із вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310,3 69-372, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 29 вересня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1