Провадження № 1-кс/761/7494/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 221 051 000 011 43 від 29.06.2022, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, фізична особа суб`єкт підприємницької діяльності, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 24.06.2022 року замовив психотропну речовину через телеграм канал «CHILLYWILLY», після чого вищезазначеній особі прийшло СМС повідомлення, що до нього прямує посилка на відділення «Нової Пошти № 292», що за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10.

У подальшому, 29.06.2022 ОСОБА_4 забрав посилку з психотропною речовиною та почав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін).

Підозрюваний 29.06.2022, о 19 год. 18 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10, був затриманий працівниками поліції, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 1 поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходились кристалоподібна речовина білого кольору, яку останній зберігав при собі.

Згідно з висновком експерта надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін). Загальна маса МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін) становить 2,486 г.

МДМА згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08 квітня 2013 року), «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Таблиці №ІІ «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, маса МДМА речовини у розмірі 2,486 г перевищує невеликі розміри вказаної особливо небезпечної психотропної речовини.

ОСОБА_4 12.07.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 309 КК України.

У зв`язку з цим слідчий, навівши свої доводи на підтвердження ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 може забезпечити менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити:
- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий чи прокурор;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Отже, на стадії досудового розслідування кримінального правопорушення для оцінки ступеню доведеності у кримінальному провадженні певних обставин як стандарт доказування національним та європейським законодавством використовується поняття «обґрунтована підозра».

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини»зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає, що у цьому випадку ризиком необхідно вважати дію, яка може бути вчинена підозрюваним з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає таку поведінку ОСОБА_4 малоймовірною з огляду на те, що останній після повідомлення про підозру добровільно прибув до суду, де взяв участь у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, тобто не вжив спроб для переховування, продовжує перебувати у місці свого фактичного мешкання, підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого злочину.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зареєстрованого місця проживання, тобто існування тих факторів, які фактично стримують останнього від дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене не дозволяє слідчому судді врахувати як підставу для застосування домашнього арешту лише передбачену законом про кримінальну відповідальність суворість покарання.

Водночас, обставини вчинення правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, свідчать, що по теперішній час зберігається ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Отже, ризик схиляння свідків до вигідних стороні захисту показань є незаконним впливом на них, вжиття таких заходів для перешкоджання кримінальному провадженню може бути способом уникнути покарання.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК, а саме - обґрунтованість підозри та наявність ризику неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного.

Статтею ст. 194 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок встановити, чи не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Приймаючи до уваги, що за наслідками цього розгляду встановлений лише один, реально існуючий ризик - можливий незаконний вплив на свідків, а також враховуючи передбачені ст.178 КПК чинники, а саме міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність офіційного місця роботи, слідчий суддя приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити інший, більш м`який запобіжний захід.
Сукупність вищезазначених обставин приводить до переконання, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора, суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- не залишати м. Київ без дозволу слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду з встановленою періодичністю;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Встановити строк дії вищевказаних обов`язків по 12 вересня 2022 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1