Справа №212/9367/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0002063 від 15.09.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2010 року народження, працюючого: АТ «Укрзалізниця», монтером, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-14.06.2016 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2014 року та призначено остатоне покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, 05.03.2019 року звільнений з Солонянської ВК по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 05 вересня 2019 року близько о 13 год. 30 хв. зустрів раніше знайому потерпілу ОСОБА_6 та запропонував проїхати разом з ним до квартири АДРЕСА_2 , в якій він проживав, на що потерпіла погодилась. Приїхавши до квартири АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 в ході розмови з потерпілою, користуючись дружніми стосунками з останньою, реалізуючи намір, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи її довірою, близько о 20 год. 40 хв. попрохав у ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон, під вигаданим приводом покористуватися ним недовгий проміжок часу, тим самим ввів ОСОБА_6 в оману щодо своїх істинних намірів, на що ОСОБА_6 , будучи впевнена у правомірності дій ОСОБА_3 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передала останньому свій мобільний телефон торгової марки "Huawei" серії "Р smart" модель: FIG-LX1 золотого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер: XED7N18B07000754 об`ємом пам`яті 32 гігабайти, 2018 року випуску.
Діючи в подальшому для досягнення єдиного злочинного результату, обвинувачений ОСОБА_7 , отримавши належний ОСОБА_6 мобільний телефон, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/828 від 21.10.2019 року становить 2 911 гривень у своє володіння, реалізуючи надалі свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, залишивши ОСОБА_6 у приміщенні вищенаведеної квартири, утримуючи належний останній мобільний телефон, діючи із корисливих намірів направився в невідомому напрямку, таким чином повторно шляхом зловживання довірою заволодів особистим майном ОСОБА_6 на загальну суму 2 911 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та використавши викрадене майно на власний розсуд. В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_8 завдана майнова шкода на загальну суму 2 911 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що у вересні 2019 року він винаймав квартиру по АДРЕСА_3 , запросив в гості потерпілу, а потім забрав телефон у потерпілої та здав його в ломбард, шкоду відшкодував у розмірі 1000 грн. Усвідомив свою провину, став на шлях виправлення, моє родину та офіційне місце роботи.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому сторонам кримінального провадження роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України доведена в повному обсязі за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідом не являється, працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, одружений, має неповнолітню дитину.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст.66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, а також позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання з випробувальним терміном, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст.50 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/828 від 21 жовтня 2019 року у розмірі 628,04 грн.
Цивільний позов по справі не заявлений, речові докази відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 628 гривень 04 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1