УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2022 Справа №607/7025/22

Номер провадження: 1кс/607/2219/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000756 від 05 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, дітей на утриманні не має, не працює, навчається в Кременецькому лісотехнічному коледжі (3 курс, заочна форма), адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження № 0000756 від 05 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі КК України) із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 05 червня 2022 до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від інспектора взводу № 1 роти № 1 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_7 надійшов рапорт про те, що 05 червня 2022 близько 15.20 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 умисно наніс один удар кулаком в ділянку обличчя ОСОБА_7 , чим завдав останній тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням нею своїх службових обов`язків.

06 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будьякої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч. 10 ст. 62 цього ж Закону поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Так, 05 червня 2022 року, близько 08 год. 00 хв., командир взводу №1, роти №1 УПП в тернопільській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_7 разом із інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньотранспортних пригод старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , згідно графіку заступили на чергування у складі екіпажу «Юпітер106» у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

Цього ж дня о 14 год. 53 хв. під час несення служби на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що на АДРЕСА_2 виник конфлікт. Отримавши вказане повідомлення, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 прибули на вказану адресу.

Перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , працівниками патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було виявлено мешканців вище вказаного будинку та особу порушника ОСОБА_5 , який поводив себе агресивно, не виконував законних вимог працівників поліції, нецензурно виражався та відмовився називати свої анкетні дані.

З метою встановлення особи порушника ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції було запропоновано проїхати до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, що на бульв. Т.Шевченка, 10 у м. Тернополі, дане прохання обурило ОСОБА_5 та він намагався покинути двір будинку з метою уникнення відповідальності, однак працівники патрульної поліції зупинили його. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_7 фізичного болю та тілесних ушкоджень під час виконання нею службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 червня 2022 близько 15 год. 10 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 під час вчинення активної фізичної протидії виконанню службових обов`язків поліцейськими, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва поліцейської ОСОБА_7 , в результаті чого завдав останній фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_5 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейського Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 під час виконання нею своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; допитом потерпілої ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_8 ; допитом свідка ОСОБА_9 ; допитом свідка ОСОБА_10 ; копією довідки із КНП «ТОКЛ» ТОР, про заподіяння тілесних ушкоджень; протоколом огляду документа відеозапису з двору будинку на АДРЕСА_2 ; протоколом огляду документа відеозапису із нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий вказує, що вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень.

З урахуванням наведеного та того, що ОСОБА_5 вчинив умисний нетяжкий злочин, якому притаманний ступінь суспільної небезпеки та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може чинити тиск на свідків та потерпілих, досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігання зазначеному ризику будьяким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, слідчий просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з мотивів, у ньому наведених та просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що ризики є недоведеними. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, живе з мамою та сестрою, позитивно характеризується з місця реєстрації і не схильний до вчинення злочинів. Просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, підтримавши свого захисника. Повідомив суду, що неофіційно працевлаштований.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
З огляду на зазначені положення процесуального закону, слідчому судді під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою визначення, чи є законні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; 2) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 3) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що слідчою групою у складі слідчих СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000756 від 05 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
06 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Зокрема такими є: рапорти командира взводу 2 роти батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_7 та командира ВР та ОМ ДТП УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_8 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 05 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05 червня 2022 року; протокол затримання ОСОБА_5 ; протокол огляду документу (відеозапису з камери відеоспостереження з двору будинку на АДРЕСА_2 ) від 06 червня 2022 року; протокол огляду документу (матеріалу), який міститься на електронному носії компактдиску DVDR від 06 червня 2022 року.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Також за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків:
переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування;
незаконно впливати на потерпілого або свідків у даному кримінальному провадженні, при оцінці якого слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілого або свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого або свідків та дослідження їх судом.
Разом з тим, ризик знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий суддя вважає недоведеним, а тому не бере до уваги.
За таких обставин, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будьякій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.
В клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.
При застосуванні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.
Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя бере до уваги дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан та на підставі чого доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Також відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Прокурор при розгляді клопотання не довів наявність достатніх підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак, враховуючи, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з огляду на існування можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж у виді тримання під вартою, на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Вирішуючи, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, питання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука та застава не зможуть в повній мірі запобігти вказаним вище ризикам, оскільки не створюють в достатній мірі стримувальних чинників.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).
На думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .
З огляду на викладене, за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його процесуальну поведінку, наявність постійного місця проживання, беручи до уваги те, що останній раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, не доведення прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, за відсутності обґрунтування з посиланням на належні докази необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, слідчий суддя дійшов висновку, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, та тяжкості кримінального правопорушення, буде необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить вимогам ст. 178, ч. 1, 2 ст. 181 КПК України.
З урахуванням наведеного, обставин клопотання, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000756 від 05 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 06 серпня 2022 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Доручити виконання ухвали СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, а також органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , для чого негайно направити її копію для здійснення відповідного контролю за підозрюваним.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 10 червня 2022 року о 14 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1