КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/3673/22
Провадження №11-кп/824/3042/2022 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Державною установою «Білоцерківська виправна колонія №35» матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2022 щодо ОСОБА_6 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

УхвалоюБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2022 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування свого рішення, суд першої інстанції вказує на те, що хоч відбута частина покарання засудженим складає більше 2/3 строку покарання, однак умовно-дострокове звільнення відповідно до ч. 2 та п. 2 ч. 3 ст.81 КК України може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. З наявної у матеріалах справи характеристики відносно ОСОБА_6 встановлено, що за час перебування в Білоцерківський ВК №35 він характерезується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи, однак лише під контролем, та з метою уникнення негативних наслідків для себе. На виробництві установи офіційно не працевлаштований, однак залучається до виконання робіт по благоустрою та самообслуговування в установі на безоплатній основі. Відповідно до наказу №84 від 01.06.2022, перебуває в установі на профілактичному обліку як засуджений схильний до спричинення собі тілесних ушкоджень. Має 7 заохочень і 7 стягнень, останнє з яких знято лише 11.01.2022 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що хоча засуджений і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак, не характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому ОСОБА_6 не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково, а також відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В своїй скарзі засуджений посилається на те, що він з 2018 року відбуває покарання у виправній колонії №56 Сумської області, де своєю поведінкою та сумлінним ставлення до роботи, зміг заробити переведення до колонії №82 Донецької області з більш м`яким режимом. У січні 2021 року, коли йому була відкрита пільга на умовно-дострокове звільнення він звернувся з цим питанням до адміністрації установи, але в усній формі йому було роз`яснення, що у зв`язку з тим, що він менш як пів року перебуває у їх колонії, у нього є право на самостійне звернення до суду, але ОСОБА_6 цим правом не скористався, натомість пішов працювати у виробничу зону по договору та самостійно довів адміністрації колонії № 82 Донецької області своє виправлення. Надалі, коли підійшов термін для повторного представлення на комісію у колонії, начальником були підготовленні всі папери, які б свідчили на користь засудженого, але зв`язку із військовими діями він був етапований до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» в якій він першого дня після проходження карантину почав прибирати відділення № 15 бригади №151, а також добросовісно дотримуватись режиму відбування покарання. Засуджений вказує, на позитивні зміни у його характеристиці, а саме, що він був знятий з обліку до самогубства, крім того йому довірили на відділенні відповідальну посаду «головуючого секретаря ради колективу». Просить дати йому шанс бути поруч і допомагати дружині та мамі, розуміє, що він хоча він і не пробув у Білоцерківській виправній колонії (№35) шести місяців, але до кінця його строку взагалі залишилось 10 місяців.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2018 року засуджений за ч.4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст.72 КК Українив редакції Закону України від 26.11.2015 зараховано у строк покаранняіз розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення з 30.09.2016 по 2006.2017 та з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по день ухвалення вироку 29.01.2018 в редакції Закону України від 18.05.2017.
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2018 року клопотання ОСОБА_6 задоволено та зараховано в строк відбуття покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2018 року строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 01.03.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з урахуванням відбутого покарання.
03.05.2022 ОСОБА_6 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Відбута частина покарання складає більше 2/3 строку покарання.
Відповідно до ч. 2 та п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно із ч. 1ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише коли засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого, ретельно та належним чином перевірив доводи клопотання ОСОБА_6 щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для його умовно-дострокового звільнення Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено надані матеріали, заслухана думка засудженого ОСОБА_6 , прокурора та представника колонії, і прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання. При цьому, судом першої інстанції, було враховано дані про особу засудженого ОСОБА_6 , який має 7 заохочень і 7 стягнень, останнє з яких знято лише 11.01.2022, відповідно до наказу №84 від 01.06.2022, перебуває в установі на профілактичному обліку як засуджений схильний до спричинення собі тілесних ушкоджень.Крім того, згідно із матеріалами справи, протягом 2003-2018 років ОСОБА_6 шість раз був засуджений за умисні злочини та неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі та вже звільнявся з них умовно - достроково, однак після звільнення знову вчиняв нові умисні злочини, що свідчить про тривале злочинне спрямування його поведінки та небажання стати на шлях виправлення.

Згідно із наявною у матеріалах справи характеристикою ОСОБА_6 за час перебування в Білоцерківський ВК №35 характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи, однак лише під контролем, та з метою уникнення негативних наслідків для себе. На виробництві установи офіційно не працевлаштований, однак залучається до виконання робіт по благоустрою та самообслуговування в установі на безоплатній основі.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 , хоч і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак, не характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково, з чим погоджується і колегія суддів.
Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що він своєю поведінкою і ставленням до праці, як перебуваючи у колонії № 82 Донецької області та і ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» довів своє виправлення, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки наявні в матеріалах справи характеристики, заохочення та стягнення, навпаки вказують на те, що поведінка і ставлення до праці засудженого за весь час відбування покарання не були сумлінними, а те, що як зазначає засуджений, його було знято з обліку до самогубства, є недостатнім для об`єктивного висновку щодо його виправлення.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги засудженого про наявність у нього матері та дружини, якім він має намір допомагати, оскільки дані обставини не стали стримуючими факторами вчинення ним злочину, за який він відбуває покарання, до того ж дані обставини не є такими, що свідчать про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2022 щодо ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги засудженого не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2022, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовлено без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4