Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/7511/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Клепи Т.В.,

за участю секретаря судових засідань Солом`яної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, до засудження не працюючого, до засудження зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Коваленко В.А., представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Рибчинчук І.М., засуджений ОСОБА_1

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України. Додатково пояснив, що він має 3 стягнення, які погашені у встановленому порядку. Для того щоб погасити борг згідно позову він працевлаштувався на підприємстві установи. Наразі борг погашено, тому він звільнився з роботи за власним бажанням. Надалі працевлаштовуватись в установі не має бажання, оскільки не бачить у тому сенсу.

Представник колонії в судовому засіданні підтримав рішення комісії про те, що засуджений ОСОБА_1 має недостатній ступінь виправлення, тому просив у задоволенні клопотання відмовити.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заперечив зважаючи на відсутність для цього підстав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 засуджений 24.04.2019 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 309 ч.1, 309 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання: 12.06.2019, кінець строку: 12.12.2023.

Із наявної в матеріалах справи характеристики на особу засудженого ОСОБА_1 встановлено, що міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі він відбуває з 19.06.2019. Утримуючись в державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 19.06.2019 характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 26.07.2019 утримуючись в ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» характеризувався негативно. За порушення вимог відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 18.11.2020. За час відбування покарання характеризується посередньо. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має два заохочення. У зв`язку із надходженням до установи виконавчого листа був працевлаштований на підприємстві установи на дільниці пошиву мішків під цукор укладальником пакувальником, наказ № 24 пр/вр від 26.04.2021. В цілому відношення до праці задовільне, норми виробітку не виконував в повному обсязі. Приступав до виконання робіт лише з метою уникнення від дисциплінарної відповідальності. На даний час не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженим не конфліктний. Підтримує дружні стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи з метою встановлення поблажливого ставлення до себе. В цілому стриманий, агресій не проявляє. Намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Має шкідливі звички. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи лише під контролем адміністрації. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує під контролем, ініціативи не проявляє.

Не приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не підвищував свої професійно-технічні навички та загальноосвітній рівень. Підтримує соціальні зв`язки на волі, отримав 13 посилок. 03.01.2021 був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування статті 101 КВК України відмовлено. 22.09.2021 був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст. 82 КК України відмовлено. 29.06.2022 був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст. 81 КК України відмовлено. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Вину у скоєному злочині визнав. Мав позов на загальну суму 2528.5 грн, який сплачено в повному обсязі.

29.06.2022 комісією було розглянуто питання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_1 , однак комісією було відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні, у зв`язку з тим, що він має недостатній ступінь виправлення.

За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_1 раніше засуджувався:

04.07.2003Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

25.01.2005 Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Даних про звільнення не має.

06.05.2020 Переяслав-Хмельницьким районним судом Київської області за ст.ст. 187 ч.3, 72 ч.5 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 24.10.2016 по відбуттю строку покарання.

20.09.2018 Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області за стт. Ст. 185 ч. 2 , 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого ОСОБА_1 за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_1 свідчить про те, що за весь період відбування покарання до нього 2 рази застосовувалися заходи заохочення, а саме: 22.10.2021 та 28.01.2022 та тричі застосовувались стягнення, а саме: 20.02.2020, 05.03.2020 та 20.03.2020 не приступив до роботи згідно ч. 2 ст. 118 КВК України.

Таким чином, поведінка засудженого ОСОБА_1 протягом строку відбування покарання не є зразковою. Хоча протягом останніх двох років відбування покарання прослідковується позитивна тенденція у поведінці засудженого, однак вказане беззаперечно не свідчить про те, що він виправився.

Зі змісту ст. 81 КК України випливає, що однією із обов`язкових умов, для застосування умовно-дострокового звільнення є сумлінне ставлення засудженого до праці.

Так, із довідки про прибутки по місяцям вбачається, що засуджений ОСОБА_1 був працевлаштований до червня 2022, відношення до роботи було задовільне, норми виробітку не виконував, приступав до роботи лише для уникнення від дисциплінарної відповідальності. На даний час засуджений не працює і такого бажання не має. Зі слів засудженого встановлено, що він працевлаштувався в установі лише з метою погасити заборгованість за виконавчим листом, надалі працювати він не бачить сенсу.

З огляду на наведене, засуджений жодним чином не довів, що він сумлінною поведінкою та ставлення до праці став на шлях виправлення.

За встановлених обставин, суд вважає що застосування до засудженого ОСОБА_1 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_1 є не обґрунтованим та передчасним.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 23.09.2022 о 08 год. 45 хв.

Суддя Тетяна КЛЕПА