Справа № 456/2486/20
Провадження № 1-кп/442/35/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2022 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001359 від 11.11.2019 відносно: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника - адвоката ОСОБА_12 , -

встановив:
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 23.07.2020.

Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк якого продовжено до 18.04.2022 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави, з тих підстав, що на сьогоднішній день не змінились ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 раніше судимі, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину під час відбуття покарання за попереднім вироком, будучи працездатним ніде не працював, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 працездатні, однак ніде не працювали, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали їм утриманню під вартою не хворіють, всі вони можуть переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на свідків, у зв`язку з чим виникає необхідність у збереженні обраних їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх захисники просили відмовити в задоволенні клопотань про продовження запобіжного заходу обвинуваченим, посилаючись на їхню безпідставність, відсутність ризиків та підстав, які виправдовують їхнє тримання під вартою. Просять змінити запобіжний захід на домашній арешт або зменшити розмір застави, зважаючи на їхнє скрутне матеріальне становище.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд керується главою 18 КПК України.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, за наявності достатніх підстав вважати, що ця особа може ухилитись від слідства і суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають наявне постійне місце проживання, беручи до уваги їх вік, працездатність, стан здоров`я, та те, що останні близько 2 років перебувають під вартою та зобов`язуються за першою вимогою з`являтися до суду, суд вважає, що зважаючи на введення на території України воєнного стану, обвинуваченим слід змінити запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:
Змінити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за адресою:

АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_8 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо обвинувачених може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали до 09.06.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1