УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 676/517/19

провадження № 51-3567ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_8,

суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 травня 2022 року стосовно нього,

встановив:

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від

27 травня 2021 року залишив без задоволення заяву засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2019 року.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду засуджений ОСОБА_2 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 звернулися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 31 травня 2022 року залишив без змін ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від

27 травня 2021 року стосовно ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду. Стверджкує, що у заяві про перегляд вироку стосовно нього за нововиявленими обставинами, а також під час розгляду цієї заяви просив в судах обох інстанцій про допит свідків, що не були допитані під час досудового слідства та судового розгляду, та які могли надати показання щодо його психологічного стану як під час вчинення злочину, так і після цього, що, на його думку, могло вплинути на ухвалене судове рішення стосовно нього.

Перевіривши касаційну скаргу та судові рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У той же час згідно з приписами пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як убачається з оскаржуваних судових рішень, засуджений ОСОБА_2 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 звернулися до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинамивироку цього суду від 14 березня 2019 рокув порядку глави 34 КПК.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції не допитав

свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які могли пояснити обставини щодо психологічного стану засудженого після вчинення злочину. Крім того, посилались як на нововиявлену обставину, що свідок ОСОБА_3 повідомила матері засудженого ОСОБА_5 , що слідча ОСОБА_12 змусила її надати неправдиві показання.

Відкривши провадження за нововиявленими обставинами, місцевий суд перевірив заяву засудженого та його захисника, дійшов правильного висновку про відсутність в ній як посилань на нововиявлені обставини, вичерпний перелік яких передбачено ч. 2 ст. 459 КПК, так і доказів, що підтверджують їх наявність. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що наведені стороною захисту у заяві про перегляд судового рішення обставини та обставини повідомлені ними під час судового засідання, не можуть бути визнані нововиявленими відповідно до приписів ст. 459 КПК, так як мають характер повторного дослідження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, форми вини і мотивів скоєння злочину, оцінки доказів покладених судом в основу вироку, правової кваліфікації.

Також, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_1 у заяві зазначає, що під час досудового розслідування не було допитано важливих свідків, та у вироку суду показання свідків взагалі відсутні - хоча, як вбачається із журналу судового засідання від 31 січня 2019 року, саме через небажання засудженого допитувати свідків та для з`ясування чи свідки будуть давати пояснення судом ставилося на обговорення питання щодо відкладення розгляду справи. Також, в ході розгляду цього кримінального провадження стороною захисту не заявлено жодного клопотання про допит свідків сторони захисту. Крім того, судом не досліджувалися показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у зв`язку з чим подальші показання свідків у іншому кримінальному провадженні про непричетність ОСОБА_1 до вчинення злочину не є нововиявленими обставинами, адже згідно із п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК такими обставинами визнаються завідомо неправдиві показання свідка, на яких ґрунтується вирок.

Крім того, місцевий суд обґрунтовано зазначив про відсутність доказів того, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 надавали у кримінальному провадженні, відповідно до якого засуджено ОСОБА_1 , завідомо неправдиві показання, адже із повідомлення сторони захисту вказані особи до кримінальної відповідальності за зазначені дії не притягувалися.

Твердження ОСОБА_1 , що саме свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4

можуть пояснити його психологічний стан, а саме те що він вчинив кримінальне правопорушення в стані сильного душевного хвилювання спростовано

висновком експерта № 752 від 19 грудня 2018 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 в момент вчинення кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У зв`язку з цим місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2019 року.

Як неодноразово вказував у своїх рішеннях Верховиний Суд стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, це так звана ревізійна стадія, в ході якої суд не розглядає справу по суті, вона не є повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження

й усунення суперечностей у доказах, натомість суд на цій стадії лише надає

оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у

кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути(див., наприклад, ухвали від 03 серпня 2022 року у справі № 1-508/11, від 15 вересня 2022 року у справі

№ 711/9603/19).

Переглядаючи ухвалу місцевого суду в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційних скарг засудженого ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_11, обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду про те, що обставини на які посилаються засуджений та його захисник не підтверджені належними доказами, що доводять неправильність вироку від 14 березня 2019 року та не є нововиявленими в розумінні положень ст. 459 КПК, та вмотивовано відмовив у їх задоволенні, що відповідає вимогам статей 459, 462, 464 КПК.

При цьому, важливим є й дотримання судами принципу юридичної визначеності,

згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За приписами статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як, неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (рішення у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42, рішення у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, пункт 33), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Вказаних вимог судами першої та апеляційної інстанцій дотримано в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції підстав для задоволення касаційної скарги засудженого не вбачає та вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 травня 2022 року стосовно нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10