ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 752/4152/21
провадження № 1-кп/753/1068/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001417 від 19.02.2020 р. в частині обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов вищезазначений обвинувальний акт. Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили в злочинну змову, з метою заволодіння транспортним засобом марки «Мерседес Бенц «С 300», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, що знаходився на штраф майданчику за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 1.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», модель «С 300», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, завчасно розподіливши між собою ролі, 16.02.2020, на території АЗС «Глуско» в м. Києві ОСОБА_5 передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 та завідомо підроблений документ, а саме постанову про повернення тимчасово вилученого майна, на підставі якої необхідно забрати автомобіль марки «Мерседец-Бенц», модель «С 300», р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, з штраф-майданчик, а також грошові кошти в розмірі 5000 грн. В подальшому особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, згідно відведеної йому ролі, перебуваючи за місцем свого мешкання, розуміючи протиправність свого діяння, самостійно вклеїв в паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 фотокартку з власним зображенням.
19.02.2020 р. приблизно о 18-00 год. особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, згідно відведеної йому ролі, направився до штраф майданчику за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 1, для реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», модель «С 300», р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору. Прибувши на вказану адресу, розуміючи протиправність своїх дій, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, пред`явив працівнику охорони штрафмайданчику ОСОБА_7 завідомо підроблені документи, а саме паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 з вклеєною фотокарткою власного зображення, постанову про повернення тимчасово вилученого майна від 18.02.2020, яка нібито складена та підписана прокурором Київської місцевої прокуратури № 1, та грошові кошти за стоянку вказаного транспортного засобу.
Ввівши в оману працівника охорони штрафмайданчику ОСОБА_8 , особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, отримав реальну можливість розпорядитись транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», модель «С300», р.н. НОМЕР_4 ?, чорного кольору, та в подальшому, використовуючи евакуатор, р.н. НОМЕР_5 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення.
Тим самим, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», модель «С 300», р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці знайшов чотирнадцять патронів калібру 9 мм «MakarovZellier&Bellot», а також один патрон калібру 5,45 мм, у цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання бойових припасів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 придбав, шляхом привласнення знайденого, вищевказані бойові припаси, а саме чотирнадцять патронів калібру 9 мм «MakarovZellier&Bellot» та один патрон калібру 5,45 мм. Далі у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання бойових припасів, таким чином реалізуючи свій злочинний умисел, придбавши вищевказані бойові припаси, ОСОБА_5 почав незаконно зберігати їх у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1 .
20.02.2020 співробітниками Голосіївського УП ГУНП у м. Києві під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено чотирнадцять патронів калібру 9 мм «MakarovZellier&Bellot» та один патрон калібру 5,45 мм.
За вказаних обставин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів, а саме чотирнадцяти патронів калібру 9 мм «MakarovZellier&Bellot» та одного патрону калібру 5,45 мм та караність цих діянь, не маючи відповідного дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, незаконно здійснив придбання та в подальшому незаконно здійснював зберігання бойових припасів, а саме чотирнадцяти патронів калібру 9 мм «MakarovZellier&Bellot» та одного патрону калібру 5,45 мм.
Згідно висновку експерта вищевказані патрони належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, а саме, чотирнадцять патронів калібру 9 мм «MakarovZellier&Bellot» є пістолетними патронами, що споряджені кулею зі свинцевим осердям, одного патрону калібру 5,45 мм є бойовим проміжним патроном, що споряджений кулею зі сталевим осердям.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Захисник ОСОБА_4 просив закрити провадження у справі на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням досудового розслідування. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що вищевказаний обвинувальний акт був направлений до суду поза межами строку досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 було повідомлено про підозру 21.02.2020 р., та строк досудового розслідування був продовжений до 20.07.2020 р., тоді як обвинувальний акт був направлений до суду лише 05.02.2021 р.
Розглядуючи можливість розгляду вказаного клопотання, суд керується практикою Верховного Суду, викладеній, зокрема,в постанові від 15.09.2021 р. у справі № 711/3111/19, де зазначено, що судам першої інстанції у підготовчому провадженні слід перевіряти виконання прокурором приписів ст. 219 КПК України в частині направлення обвинувального акту у строки досудового розслідування, тому що таке направлення поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Обвинувачений підтримав захисника щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Прокурор заперечував проти закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України та вважав, що на момент направлення обвинувального акту до суду строки досудового розслідування не закінчились, стороні захисту в межах строку досудового розслідування було повідомлено про його завершення та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, а обвинувальний акт був направлений до суду в межах строку досудового розслідування.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.
Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).
Судом встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_5 21.02.2020 р. старшим слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, в рамках кримінального провадження №0001417 від 19.02.2020 року.
17.04.2020 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва за клопотанням слідчого був продовжений строк досудового розслідування кримінального провадження №0001417 від 19.02.2020 року до п`яти місяців, а саме до 20.07.2020 року. Зазначений строк досудового розслідування більше не продовжувався та є кінцевим та протягом цього строку прокурор повинен був повідомити сторін кримінального провадження про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів досудового розслідування та направити обвинувальний акт до суду.
Враховуючи положення ст.ст. 219, 290 КПК України, не враховується в строк досудового розслідування строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, доступ до яких сторона обвинувачення повинна фактично надати сторонам в межах строку досудового розслідування.
З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2020 р. (тобто за 6 днів до граничного строку досудового розслідування) прокурором було складено доручення слідчому про повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу сторонам до матеріалів досудового розслідування. На виконання вказаного доручення слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 було складено повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування від 14.07.2020 р., де зазначено про необхідність прибути захиснику ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_5 до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві 16.07.2020 р. для отримання доступу до матеріалів кримінального провадження.
З клопотання захисника ОСОБА_4 , яким він обґрунтовував необхідність закриття провадження, вбачається, що стороні захисту не було повідомлено в належний спосіб про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів провадження та їм не було відомо про наявність такого повідомлення. Вказана позиція захисника узгоджується із матеріалами справи, де відсутнє підтвердження направлення стороні захисту вказаного повідомлення, зокрема яке б підтверджувало факт отримання поштовим відділенням вказаних повідомлень для відправки стороні захисту. Прокурор в судовому засіданні посилався на наявність накладної «Укрпошти» з відповідним номером № 047, відповідно до якої сторону захисту було повідомлено належним чином про завершення досудового розслідування, проте суд не може визнати цю позицію прокурора належною, оскільки прокурором не було надано для дослідження вказані накладні, та в матеріалах справи дані підтвердження відсутні. Крім того, прокурор посилається на наявність однієї накладної, хоча зазначає, що повідомлення про завершення досудового розслідування було направлено двом адресатам захиснику ОСОБА_4 та його підзахисному ОСОБА_5 .
Крім того, позиція захисника про відсутність належного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування кореспондується зі змістом ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.07.2020 р. у справі № 725/3935/20, де суддею було відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001417 від 19.02.2020, та констатовано факт не повідомлення у належний спосіб сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів кримінального провадження, що свідчить про те, що сторона захисту не могла скористатись своїм правом на ознайомлення та доступом до матеріалів кримінального провадження в межах строку досудового розслідування, а відтак перебіг строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження станом на 22.07.2020 р. не розпочався.
Таким чином, судом встановлено та підтверджено належними доказами, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0001417 від 19.02.2020 закінчився 20.07.2020 р. та протягом цього строку стороні захисту у належній спосіб не було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів кримінального провадження, а обвинувальний акт був направлений до суду 05.02.2021 р. , тобто поза межами строку досудового розслідування.
Суд не приймає до уваги посилання прокурора на те, що 22.07.2020 р., 15.10.2020 р. слідчими були складені повторні повідомлення про завершення досудового розслідування, а також не приймає до уваги ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2021 р. про встановлення строку для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, оскільки вказані рішення були прийняті вже після закінчення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, тобто поза межами строку досудового розслідування. Крім того, КПК України не передбачає можливості стороні обвинувачення повідомляти про завершення досудового розслідування та надавати доступ до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України на стадії досудового розслідування декілька або безліч разів. Повідомлення про завершення досудового розслідування на надання доступу до матеріалів кримінального провадження надається лише виключно в разі завершення досудового розслідування, в межах строку досудового розслідування - тобто після прийняття рішення прокурором про достатність доказів для складання обвинувального акту. Як зазначалось вище, прокурор прийняв таке рішення 14.07.2020 р.
Крім того, на неналежність позиції прокурора щодо дотримання строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні вказує та обставина, що у разі наявності та у випадку підтвердження належного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування 14.07.2020 р. (за шість днів до закінчення строку досудового розслідування), прокурор мав направити обвинувальний акт до суду або до 05.02.2021 р. (у разі відрахування строку ознайомлення з 16.07.2020 р. (як зазначено в повідомлення про завершення досудового розслідування) , або до 07.02.2021 р. (з дня складення повідомлення про завершення досудового розслідування). Зазначені дати є кінцевими строками після надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту 01.02.2021 р. Натомість фактично обвинувальний акт був спрямований до Голосіївського районного суду м. Києва 09.02.2021 р.
Таким чином, у разі підтвердження прокурором наявності належного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування 14.07.2020р. та надання суду підтверджуючих документів щодо відправлення стороні захисту вказаних повідомлень, то слід вважати, що обвинувальний акт у даному випадку був направлений до суду поза межами строку досудового розслідування, а тому в даному випадку суд також констатує закінчення строків досудового розслідування.
Відповідно до положень п.10) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з п. 4 ч.3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 2) ч.3 ст. 294 КПК України - якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений до шести місяців слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 42 КПК обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15.09.2021 р. у справі № 711/3111/19.

Таким чином об`єктивно встановлено, що направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду відбулось поза межами строку досудового розслідування.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з підстав, передбачених п. 10 частини першої статті 284 КПК України, а саме у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. 219, п.10) ч. 1 ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0001417 від 19.02.2020 р. в частині обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 289 КК України- закрити на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1