Ухвала
Іменем України
27 червня 2022 року

м. Київ
справа № 191/2109/19

провадження № 51-1779 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши спільну касаційну скаргу захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які діють в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року,
встановив:
За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
Постановлено звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного за цим вироком, на підставі частини 5 статті 74 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 49 КК.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисники не погоджуються з вказаними судовими рішеннями щодо їх підзахисного.

Перевіривши касаційну скаргу захисників на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисники фактично просять надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, та посилаються на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Тобто у касаційній скарзі захисники мають вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на їх думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК захисники не зазначають в касаційній скарзі чи бажають вони брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання захисниками вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення їх касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які діють в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року залишити без руху, надавши їм п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ними ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3