ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1034/22 Справа № 172/2/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000583 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч.1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді двох( 2) років обмеження волі.
Визнано винуватим ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вирішено остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України вирішено звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст.72 КК України вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2021 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн вирішено виконувати самостійно.
Вирішено долю речових доказів та питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому що він, 06 серпня 2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, повертаючись додому з річки Вовча смт. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, в посадці, розташованої вздовж дороги, побачив проростаючі кущі дикорослої рослини роду коноплі, внаслідок чого, у нього виник злочинний умисел на придбання та зберігання наркотичної речовини рослинного походження роду коноплі для особистого вживання, без мети збуту.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 того ж дня, тобто 06.08.2017 року приблизно о 10 годин 10 хвилин, достовірно знаючи, що рослини роду коноплі відносяться до рослин, які містять наркотичні речовини, з кущів, які росли в посадці, в порушення Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», від 15.02.1995 року, незаконно придбав - зірвав руками фрагменти листків та стебел дикоростучої рослини коноплі. Після чого, маючи намір на зберігання придбаних фрагментів листків та стебел рослини роду коноплі переніс їх до місця мешкання, розташованого по АДРЕСА_1 , де розмістив їх в господарській споруді для сушіння.
Продовжуючи свої злочинні дії, приблизно через місяць, ОСОБА_7 знаходячись за місцем мешкання перетер долонями своїх рук сухе листя гілок рослини роду коноплі, отриману подрібнену речовину помістив в паперовий згорток, а той - в поліетиленовий пакет, який сховав під стріху у вищевказаній господарській споруді, де зберігав для особистого вживання, без мети збуту.
В період часу з 13 години 13 хвилин до 13 години 55 хвилин 19 грудня 2018 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 працівниками поліції в присутності понятих в господарській споруді під стріхою в ближньому правому куті виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з паперовим згортком з сухою, подрібненою речовиною рослинного походження.
Згідно висновку експерта №1/8.6/4921 від 26.12.2018 року надана на експертизу 21.12.2018 року речовина масою 24, 827 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 22, 841 г.
Крім цього, ОСОБА_7 , в кінці липня 2018 року (більш точної дати під час судового розгляду не встановлено), приблизно о 20 годині 00 хвилин направляючись до місця мешкання, розташованого по АДРЕСА_1 по стежці, розташованій між залізничною дорогою та посадкою, яка розташована вздовж вулиці Гаркуша смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області знайшов три паперові коробки з бойовими патронами по 20 штук в кожному, внаслідок чого у нього виник намір на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів.
Після чого, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, знайдені бойові припаси не здав, і в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин» від 07.10.1998 р. № 622, незаконно придбав та маючи прямий умисел на незаконне носіння та зберігання в порушення норм діючого законодавства, того ж дня в кінці липня 2018 року (більш точної дати під час судового розгляду не встановлено), приблизно о 20 годині 10 хвилин - переніс до свого місця мешкання, розташованого по АДРЕСА_1 , де сховав в господарській споруді в ящику зі склопакетами, розташованому в дальньому правому куті для власних потреб.
Так, в період часу з 13 години 13 хвилин до 13 години 55 хвилин 19 грудня 2018 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 працівниками поліції в присутності понятих в господарській споруді в ящику зі склопакетами, розташованому в дальньому правому куті виявлено та вилучено три картонні коробки з патронами по 20 штук в кожному.
Згідно висновку судової-балістичної експертизи № 20/3.1/561 від 22.12.2018, патрони в кількості шістдесят штук, вилучені 19.12.2018 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 є боєприпасами, а саме проміжними військовими 7,62 мм патронами зразка 1943 року. Патрони призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів АК-47, та їх модифікацій, ручних кулеметів PKK, РККС, карабінів СКС та іншої зброї. Патрони надані на дослідження до стрільби придатні.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту; за ч.1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання.
Просив вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Просив вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, просив звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Просив виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

На підставі ст. 75 КК України просив звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного за ч. 1 ст. 263 КК Українипокарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В інший частині вирок суду першої інстанції просив залишити без змін.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинив 06.08.2017 року.
Дане кримінальне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, тому, з урахуванням положень п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 49 КК України, строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення закінчились 19.12.2021, враховуючи, що перебіг давності за кримінальне правопорушення переривався 19.12.2018, коли під час обшуку домоволодіння ОСОБА_7 у останнього були вилучені боєприпаси.

Тому прокурор вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення повинен був з`ясувати думку ОСОБА_7 щодо закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності і, у разі його згоди, звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, та закрити провадження, а при незгоді звільнити останнього від призначеного покарання, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, але суд цього не зробив, що, на думку прокурора, призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинив 06.08.2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, тобто особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Враховуючи, що перебіг строків давності за вказане кримінальне правопорушення переривався 19.12.2018 року, коли під час обшуку домоволодіння ОСОБА_7 у останнього були вилучені боєприпаси, строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, закінчились 19.12.2021року.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що суд першої інстанції повинен був з`ясувати думку ОСОБА_7 щодо закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності і, у разі його згоди, звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, та закрити провадження, а при незгоді звільнити останнього від призначеного покарання, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, що не було зроблено судом першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 288, ст. 417 КПК України, колегія суддів, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, своєю ухвалою скасовує обвинувальний вирок, закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 просив закрити провадження у зв`язку із закінченням строків давності і звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.
Тому, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
За таких обставин, вирок місцевого суду в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 в частині його обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України - закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263 КК України необхідно змінити в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000583 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч.1 ст. 263 КК України задовольнити частково.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000583 в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України - скасувати.
Закрити кримінальне провадження № 0000583 в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000583 стосовно ОСОБА_7 , в частині обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного за ч. 1 ст. 263 КК Українипокарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В інший частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4