Єдиний унікальний номер справи 185/3244/22
Провадження № 1-кп/185/409/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 16 квітня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , 2020 року народження, без місяця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19 вересня 2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 70, 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13 липня 2007 року умовно-достроково;

-21 березня 2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 до 5 років позбавлення волі. Звільнений 05.01.2013 року по відбуттю строку покарання;

-04 липня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення;

-21 січня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком суду від 04.07.2013 року. Звільнений 01.10.2019 року по відбуттю строку покарання;

-07 жовтня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2022 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 шукаючи роботу у вигляді допомоги по господарству приблизно о 09 годині 05 хвилин зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 і покликав господарів будинку. З будинку ніхто не вийшов і ОСОБА_3 припустив, що господарі будинку відсутні, а в указаному будинку можуть перебувати речі, які становлять матеріальну цінність, і у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, скоєне в умовах воєнного стану.

ОСОБА_3 , приблизно о 09 годині 07 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, підійшов до вхідних дверей будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, відкрив двері, що були на той момент незамкненими, проник до приміщення будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_3 таємно, повторно зі спальної кімнати викрав конвектор електричний марки «Smart» моделі PN2000W, білого кольору, вартістю 945 грн., цифровий ефірний приймач Т2 марки «Romsat», моделі TR-2018HD, серійний номер R2018T21006930, чорного кольору у повній комплектації, вартістю 400 грн. та мобільний телефон марки «Samsung», моделі El200, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕЙ НОМЕР_2 , чорного кольору, потерпілій матеріального цінності не представляє, що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 1345 грн.

Після чого, з місця скоєння злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив застосувати до нього ст. 69 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, матеріальний збиток їй відшкодовано в повному обсязі, претензій до ОСОБА_3 не має.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 16 квітня 2022 року, тобто, в період іспитового строку, призначеного вищезазначеним вироком суду від 07 жовтня 2021 року.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином,покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 991/21 від 21 квітня 2022 року вартістю 200 грн., та дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-22/9082-Д від 22 квітня 2022 року вартістю 1372 грн. 96 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року та призначити ОСОБА_3 , за сукупністю вироків, остаточне покаранняу вигляді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 22 квітня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 1572 (одна тисяча п`ятсот сімдесят дві) грн. 96 коп. на користь держави.

Речові докази:
-п`ять липких стрічок зі слідами рук, що були вилучені 16 квітня 2022 року під час проведення огляду будинку АДРЕСА_2 - знищити;
-дактокарти на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 та на ім`я ОСОБА_3 - знищити;
-конвектор електричний марки «Smart» моделі PN2000W, білого кольору, цифровий ефірний приймач Т2 марки «Romsat», моделі TR-2018HD, серійний номер R2018T21006930, чорного кольору, які на підставі зберігальної розписки передані ОСОБА_6 залишити їй за належністю;

-мобільний телефон марки «Samsung», моделі El200, чорного кольору, який на підставі зберігальної розписки переданий ОСОБА_6 залишити їй за належністю

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя: ОСОБА_1