Справа № 572/3011/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши в м.Сарни в судовому засіданні клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 ,

про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 до Сарненського районного суду Рівненської області подано заяву в порядку ст.537 КПК України, в якій заявник просить скасувати арешт, накладений в межах кримінального провадження №0000941 від 01 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen passat» синього кольору 2002 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_7 , в частині заборони користування, повернувши вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання особі, в якої вилучено цей транспортний засіб.

В обґрунтування поданого клопотання вказано, що ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2019 року у справі №572/3011/19 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме : транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen passat» синього кольору 2002 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_7 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_2 . Вказаний автомобіль арештований в межах кримінального провадження №0000941 від 01 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке відкрито за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Заявник вважає, що арешт на вказаний транспортний засіб накладено безпідставно, оскільки вилучення зазначеного транспортного засобу у його володільця суперечить меті арешту майна, вказаному КПК України, оскільки даний автомобіль не є предметом кримінального правопорушення, так як досудове розслідування проводиться за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, вказаний автомобіль не може бути речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Крім цього, заявником зазначено, що досудове розслідування триває понад два роки, за цей час жодній особі підозру не пред`явлено, через що необхідності у подальшому застосуванні арешту немає.

В судовому засіданні представник заявника заявлене довірителем клопотання підтримав, пояснив, що внаслідок тривалого зберігання арештованого автомобіля на штрафному майданчику, втрачається його товарна цінність, оскільки він руйнується від впливу зовнішніх чинників.

Представник зазначає, що в даній ситуації ОСОБА_7 добросовісно набув транспортний засіб, а тому сам став потерпілим від шахрайських дій третіх осіб.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо заявленого клопотання, пояснивши, що було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.358 КК України. Об`єктом даного кримінального правопорушення є автомобіль марки «Volkswagen passat» синього кольору 2002 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експерта було встановлено факт підробки номера кузова автомобіля. Особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення не встановлено. Будь-яких документів, які допомогли б встановити дійсного власника автомобіля не має. ОСОБА_7 не надав досудовому слідству документів, які б підтверджували законність придбання ним автомобіля. Автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню, досудове розслідування триває, тому автомобіль не може бути повернутий.

Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

01 жовтня 2019 року було розпочато досудове розслідування №0000941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2019 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки Volkswagen passat» синього кольору 2002 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0000941.

Постановою прокурора Сарненської окружної прокуратури від 11 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про закриття справи у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду від 09 грудня 2021 відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах ОСОБА_7 на відмову прокурора про закриття кримінального провадження.

Згідно ч 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно матеріалів кримінального провадження, вилучений автомобіль марки Volkswagen passat» синього кольору 2002 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , містить підробку номера кузова, встановлено, що номер кузова даного автомобіля піддавався змінам, має значення для розкриття та прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, встановлення осіб причетних до злочину, тобто може бути основним доказом у кримінальному провадженні. А у заявника відсутні докази законності набуття права власності (володіння) на вищевказаний автомобіль.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що розумність й співрозмірність обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, а також, що заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 167, 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя