Справа № 404/1944/18
Номер провадження 1-кп/404/434/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0014158 про обвинувачення неповнолітніх

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня ДНЗ «ВПТУ №9 м. Кіровоград», непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_6

представника СЮП ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

законних представників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

неповнолітні обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
23.12.2017 р. приблизно о 19.00 годин неповнолітній ОСОБА_3 , разом із неповнолітнім ОСОБА_4 перебував неподалік кладки річки Інгул, що з`єднує вулиці Казанську та Радищева у м. Кропивницький, де побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 , який рухався кладкою на велосипеді в напрямку вулиці Казанської. В цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом нападу з метою заволодіння майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, за попередньою змовою між собою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито та цілеспрямовано, за попередньою змовою між собою, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, розташувались з різних боків кладки та дочекалися, доки ОСОБА_8 під`їде ближче. Коли ж останній порівнявся з ними, з метою подавлення його волі, перебуваючи з правого боку відносно потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_3 застосував в обличчя останнього невідому хімічну речовину, що знаходилась у балончику дезодоранту «Ахе», який той мав при собі, а ОСОБА_4 , перебуваючи зліва відносно потерпілого ОСОБА_8 , штовхнув його, від чого той втратив рівновагу та впав з велосипеда. Після чого ОСОБА_4 підійшов до останнього, та наніс два удари в область його голови невстановленим металевим предметом, схожим на арматуру, та один удар ногою в область перенісся ногою, а ОСОБА_3 наніс два удари в область його спини ногою, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеню, субарахноідального крововиливу зліва, забою тім`яної долі мозку зліва 1-2 виду, плоскінної субдуральної гематоми зліва, гематом навколо обох очей, гематом в лівій вилицевій ділянці, лівій скронево-тім`яній ділянці, множинних садин обличчя, які, відповідно до висновку експерта №240 від 20.03.2018 р., відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу. Впевнившись, що останній не чинитиме опір, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрито заволоділи належним потерпілому ОСОБА_8 велосипедом марки «Україна», вартість якого, згідно висновку експерта №97 від 07.02.2018 р., складає 883,33 грн.

Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 883,33 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що вину у вчинені зазначеного правопорушення визнає повністю та зазначив, що 23.12.2017 р. близько 20 год. вечора йшов з ОСОБА_4 через кладку річки Інгул. В цей час він побачив, що до них наближається потерпілий на велосипеді, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння наказав їм відійти образивши їх грубою нецензурною лайкою. Після чого він застосував в обличчя останнього невідому хімічну речовину, а ОСОБА_4 підняв з землі дерев`яну палицю і вдарив потерпілого дерев`яною палицею від чого останній впав на землю. Нецензурна лайка в його бік образила його і коли потерпілий сидячі на землі продовжив ображати їх нецензурною лайкою теж двічі вдарив його по спині. ОСОБА_4 повідомив, що втопить велосипед потерпілого в річці, для чого взяв велосипед і почав шукати місце, де можна кинути його до річки, однак так і не знайшовши таке місце закинув його в очерет. Коли вони повертали у зворотному напрямку і побачили, що велосипед лежить в очереті, він повідомив, що забере велосипед собі, після чого, дістав його і увіз до знайомого якому його продав. У заподіяному розкаюється, повністю відшкодував шкоду потерпілому.

У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні в інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду пояснення, згідно яких що близько 20 год. вечора йшов з ОСОБА_3 через кладку річкі Інгул. В цей час він побачив, що до них наближається потерпілий на велосипеді, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння наказав їм відійти образивши їх грубок нецензурною лайкою. Образившись, у відповідь на нецензурну лайку він підняв з землі дерев`яну палицю і двічі вдарив потерпілого дерев`яною палицею. Палиця розсипалась у нього в руках. З метою покарання потерпілого за нецензурну лайку, він виріши втопити велосипед в річці, для чого взяв велосипед і почав шукати місце, де може кинути його до річки, однак так і не знайшовши таке місце закинув його в очерет. Коли вони повертали у зворотному напрямку і побачили, що велосипед лежить в очерет ОСОБА_3 повідомив, що забере велосипед собі, після чого, дістав його і увіз невідомому йому напрямку. У вчиненому розкаюється, повністю відшкодував шкоду потерпілому.

У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх вина у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який надав аналогічні пояснення поясненням обвинувачених, при цьому заперечив твердження обвинувачених щодо висловлювання нецензурною лайкою на їх адресу, але зазначив, що попросив останніх надати йому шлях для проїзду.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що 31 грудня 2017 року близько 12 год. до неї додому, а саме за адресою: АДРЕСА_3 прийшов знайомий її синів ОСОБА_14 , у якого вона купила велосипед «Україна» за гроші в сумі 500 грн., при цьому останній запевнив її, що зазначений велосипед належить йому і не був викрадений, про що написав розписку.

А також дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що 24.12.2017 р. було внесено до ЄРДР відомості відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (Т.1 а.п. 1-2);

рапортом від 23.12.2017 р., зі змісту якого вбачається, що 23.12.2017 р. близько 23 год. 42 хв. до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від лікаря КОЛ проте, що до них звернувся гр. ОСОБА_8 , 1975 р.н.,з діагнозом ЗЧМТ, забій головного мозку 1-го ступеня субарахноїдальний крововилив злів. Госпіталізований в нейрон-хірургією. Встановлено, що тілесні ушкодження отримав 23.12.2017 р. біля 20 год. 00 хв. в р-ні Лелеківка від невідомих осіб та після побиття забрали велосипед марки невідома. (Т.1 а.п. 14);

протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин від 24.12.2017 р., відповідно до якої ОСОБА_8 повідомив про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення. (Т.1 а.п. 15);

протоколом огляду місця події від 24.12.2017 р., та ілюстрованою таблицею до нього в яких оглянуто відкриту ділянку місцевості, а саме ділянку, що розташовану по АДРЕСА_4 . (Т.1 а.п.16-18);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 31.01.2018 р., проведеного з потерпілим ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 23.12.2017 р. завдала йому тілесні ушкодження та заволоділа належним йому велосипедом. (Т.1 а.п. 28-30);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 31.01.2018 р., проведеного з потерпілим ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 4 ОСОБА_4 , як особу, яка 23.12.2017 р. завдала йому тілесні ушкодження та заволоділа належним йому велосипедом. (Т.1 а.п. 31-33);

протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2018 р., в ході проведення якого свідок ОСОБА_8 , пояснив та показав при яких обставинах йому було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та було здійснено заволодіння його велосипедом останніми (Т. 1 а.с. 34-36);

довідкою Кіровоградської обласної лікарні, з відомостей якої вбачається, що 23.12.2017 р. до приймального відлення Кіровоградської обласної лікарні звернувся гр. ОСОБА_8 з приводу надання медичної допомоги, діагноз ЗЧМТ, забій головного мозку 1-го ступеня субарахноїдальний крововилив злів, ушиби, гематоми. (Т.1 а.п. 37);

висновком експерта № 240 від 20.03.2018 року, згідно відомостей якої вбачається, що згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_8 мались ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеню, субарахноідального крововиливу зліва, забій тім`яної долі мозку зліва 1-2 виду, плоскінної субдуральної гематоми зліва, гематом навколо обох очей, гематоми в лівій вилицевій ділянці, лівій скронево-тім`яній ділянці; множинних саден обличчя.

В наданій медичній документації не описані колір гематом, рівень розташування кірочок над саднами та конкретна локалізація саден на обличчі, що не дозволяє говорити про час їх утворення, однак згідно висновку лікарів-рентгенологів Кіровоградської обласної лікарні виявлені зміни зі сторони головного оболонок можуть відповідати строку травми, тому не виключається можливе їх утворення всіх вищезазначених ушкоджень і в строк вказаний в постанові. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості травмуючих об`єктів в пошкодженнях не відобразились та відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. п. 2.2.2.

Вказаний в направлені лікаря швидкої медичної допомоги від 23.11.2017 р. діагноз хімічний опік склери обох очей, не підтверджений об`єктивними даними, тому при дачі висновку за ступенем тяжкості не визначався. В наданій медичній документації будь-яких ушкоджень, які б утворились від застосування сльозогінної дії чи інших хімічних засобів, не описано. В наданій медичній документації, зі слів потерпілого, мається запис, що свідомість не втрачав. Дані тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забоєм головного мозку 1-2 виду, з гематомами та саднами в ділянці голови могли утворитись від локальних травматичних впливів тупими об`єктами. Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 останній вказує на нанесення ударів в ділянку спини, однак в наданій медичній документації будь-яких пошкоджень в ділянці спини не описано. В протоколі допиту потерпілий вказує на нанесення 2-х ударів в ділянку голови, однак конкретно в яку ділянку головки наносились удари, не вказує. Тому для вирішення питання виникнення тілесних ушкоджень, необхідно провести слідчий експеримент з потерпілим, де він повинен вказати в які саме ділянки йому наносилось ушкоджень. (Т.1 а.п. 43-45);

висновком експерта № 273/240 від 26.03.2018 року, згідно відомостей якої вбачається, що згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеню, субарахноідального крововиливу зліва, забій тім`яної долі мозку зліва 1-2 виду, плоскінної субдуральної гематоми зліва, гематоми навколо обох очей гематоми в лівій вилицевій ділнці, лівій скронево-тім`яній ділянці, множинних саден обличчя. Механізм, локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_8 може відповідати механізму, на який вказує в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.02.2017 р. Механізм, локалізація та характер тілесних ушкоджень виявлених при проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_8 може відповідати механізму, на який вказує в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.02.2017 р. (Т.1 а.п. 50-51);

висновком експерта № 97 від 07.02.2018 року, згідно відомостей якої вбачається, що ринкова вартість станом цін на 23.12.2017 р. представленого на експертизу велосипеду «Україна», сірого кольору, придбаного новим у 1999 р., в працездатному стані, викраденого у комплектації представленій на дослідження, може складати 883, 33 грн. (Т.1 а.п. 57-62);

протоколом огляду від 01.02.2018 р., в ході якого було оглянуто цифрову фотокамеру м/т «Мeizu M3S». (Т.1 а.п. 63-64);

протоколом огляду від 01.02.2018 р., в ході якого було оглянуто цифрову фотокамеру м/т «Мeizu M3S», лінійка вимірювальна металева ГОСТ 427:20009. (Т.1 а.п. 65-67);

постановою про визнання речових доказів, долучення їх до кримінального провадження та передачу їх на зберігання від 01.02.2018 р., згідно відомостей якого велосипед марки «Україна» передано на зберігання ОСОБА_15 , та розписку про отримання складену ОСОБА_14 долучено до матеріалів кримінального провадження. (Т.1 а.п. 68);

розпискою від 14.02.2018 р., з якої вбачається, що ОСОБА_8 було передано на зберігання велосипед «Україна» (Т.1 а.п. 69);

заявою ОСОБА_13 від 31.01.2018 р. згідно якої остання добровільно видала працівникам поліції у якості речового доказу велосипед марки «Україна», який овна придбала 18.01.2018 р. за гроші в сумі 500 грн. у гр. ОСОБА_14 (Т.1 а.п. 72);

протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2018 р., в ході проведення якого підозрюваний ОСОБА_3 , пояснив та показав при яких обставинах ним та ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_8 та було здійснено заволодіння велосипедом останнього. (Т. 1 а.с. 92-93);

протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2018 р., в ході проведення якого підозрюваний ОСОБА_4 , пояснив та показав при яких обставинах ним та ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_8 та було здійснено заволодіння велосипедом останнього. (Т. 1 а.с. 110-111).

Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, законність отримання та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною у повному обсязі, а тому кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 187 КК України, так як вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_4 не мав умислу та не збирався здійснювати напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), а лише відповідно до пояснень обвинувачених у відповідь на образу з боку потерпілого, у обох виник умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень для спричинення яких ОСОБА_4 підійняв із землі дерев`яну палицю, суд розцінює, як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, а тому достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу вироку, у зв`язку з чим, суд вважає, що підстав перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.1-3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами, суди, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання призначення більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пиятства, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочин, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували в стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п.3 ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч.1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим, тощо). При призначенні неповнолітньому покарання, крім передбачених у статтях 65-67 КК України обставин, суди відповідно до ч.1 ст. 103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

Тобто, для звільнення особи з випробування потрібно встановити достатню для цього підставу. Звільнення з випробуванням може мати місце тоді, коли суд дійде висновку, що, виходячи з тяжкості злочину, особи винного та інших обставин, виправлення засудженого можливе без відбування покарання. Тяжкість злочину повинна бути конкретизована з урахуванням об`єкта і предмета посягання, характеру діяння, обстановки, засобу, місця і часу вчинення, відсутності тяжких наслідків, урахування, чи був злочин закінченим або незакінченим, чи був він вчинений у співучасті або однією особою, форма та ступінь вини, мотиви і мета злочину та ін. Не менш важливе значення, враховуються дані, що характеризують особу винного.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких, умисний та закінчений.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину скоєння будучи неповнолітнім та добровільне відшкодування збитків потерпілому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких, умисний та закінчений.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, осудний, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину скоєння будучи неповнолітнім та добровільне відшкодування збитків потерпілому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, до яких суд відносить неповнолітній вік обвинуваченого, повне визнання обвинуваченим вини, розкаяння у вчиненні злочину, яке підтверджується вибаченням перед потерпілим, які прийнято ним, а також висловленим жалем та повним відшкодуванням завданих збитків, та, крім цього, враховуючи дані про особу винного, який має позитивні характеристики, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також зважаючи на думку потерпілого, який просить не суворо карати обвинуваченого, висновки представників служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції, які в судовому засіданні пояснили, що неповнолітні обвинувачені на обліку, як особи схильні до правопорушень не перебувають, скарг із навчальних закладів та з місця проживання на них не надходило, умови проживання та виховання неповнолітніх задовільні, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ними злочину, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити ОСОБА_3 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України, на строки, необхідні для можливого виправлення обвинуваченого та без конфіскації майна.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, то суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі - із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст.ст. 75, 104 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, таке покарання за глибоким переконанням суду буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , із враховунням наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, до яких суд відносить неповнолітній вік обвинуваченого, повне визнання обвинуваченим вини, розкаяння у вчиненні злочину, яке підтверджується вибаченням перед потерпілим, які прийнято ним, а також висловленим жалем та повним відшкодуванням завданих збитків, та, крім цього, враховуючи дані про особу винного, який має позитивні характеристики, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також зважаючи на думку потерпілого, який просить не суворо карати обвинуваченого, висновки представників служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції, які в судовому засіданні пояснили, що неповнолітні обвинувачені на обліку, як особи схильні до правопорушень не перебувають, скарг із навчальних закладів та з місця проживання на них не надходило, умови проживання та виховання неповнолітніх задовільні, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ними злочину, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити ОСОБА_4 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України, на строки, необхідні для можливого виправлення обвинуваченого та без конфіскації майна.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, то суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі - із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст.ст. 75, 104 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, таке покарання за глибоким переконанням суду буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по кримінальній справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави пропорційно з кожного по 429 грн. 00 коп.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373- 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , а у випадку недостатності коштів у неповнолітнього з його законного представника ОСОБА_16 на користь держави судові витрати в розмірі 429 грн. 00 коп. за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_4 , а у випадку недостатності коштів у неповнолітнього з його законного представника ОСОБА_12 на користь держави судові витрати в розмірі 429 грн. 00 коп. за проведення експертиз.

Речові докази: велосипед марки «Україна», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1