Провадження № 1-кс/537/382/2022
Справа № 537/1345/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кременчука скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
установив:

До слідчого судді звернувся ОСОБА_3 зі скаргою відповідно до вимог якої, просить визнати бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у не внесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України незаконною з урахуванням вимог ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; зобов`язати службових осіб Відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, представниками Центрального правління Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та розпочати досудове розслідування; зобов`язати службових осіб Відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області визнати ОСОБА_3 потерпілим.
В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_3 19.06.2022 направив заяву до Відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо складення та видання працівниками УТОС акта від 18.10.2021, який являється завідомо підробленим офіційним документом. У вказаній заяві працівникам поліції було повідомлено, що до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області представниками УТОС було надано акт від 18.10.2021, який являється завідомо підробленим офіційним документом та посвідчив певні факти (обставини, яких взагалі не було), що мають юридичне значення. Так на вищевказаний завідомо підроблений акт йдеться посилання в рішенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.02.2022 справа № 537/5719/21 в наслідок чого винесено незаконне рішення судом. Наголошує, що вказаний акт є підробним, адже в ньому вказані недостовірні відомості. Також в рішенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.02.2022 справа № 537/5763/21, йдеться незаконне посилання на завідомо підроблений акт «судом встановлено, що позивач 18.10.2021 відмовився підписувати та засвідчувати ознайомлення з постановою президії ЦП УТОС від 12.10.2021 № 02-03, постановою від 12.10.2021 № 02-04 Про призначення в.о. директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих ОСОБА_11 та наказом № 34-п від 18.10.2021, відмовився від отримання трудової книжки, про що складено відповідний акт». Наголошує, що в своїй заяві він прохав невідкладно зареєструвати подану заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. ч. 3 ст. 358 КК України. Станом на 22.06.2022 відомості по його заяві до ЄРДР за ч. 3 ст. 358 КК України не внесено, він офіційно надавав електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 але відповіді не надано, що є неприпустимим фактом. Наголошує, що ним заказним листом направлено на адресу Відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, тобто він вчинив всі необхідні та достатні дії направлені на інформування поліції належним чином про вчинення злочину представниками УТОС. Таким чином, скаржником надана скарга до слідчого судді.
Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, відповідно до якої просить врахувати воєнний стан та провести розгляд справи без його участі, свою скаргу підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити, відводів не має, права відомі та зрозумілі.
Враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ визначені ст. 306 КПК України, приймаючи до уваги положення ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (ст. 22, 26 КПК України), слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника.
Представник СВ Відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що 19.06.2022 ОСОБА_3 направив заяву до Відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо складення та видання працівниками УТОС, акта від 18.10.2021, який являється завідомо підробленим офіційним документом. ОСОБА_3 прохав внести вказані відомості про кримінальне правопорушення, вчинене за попередньою змовою групою осіб до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви негайно за ч. 3 ст. 358 КК України та визнати його потерпілим. Станом на 22.06.2022 відомості за заявою до ЄРДР за ч. 3 ст. 358 КК України не внесено.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та представлені матеріали, дійшов таких висновків, що вимога скарги щодо забов`язання ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України підлягає задоволенню, враховуючи нижчезазначене.
Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування (ст.ст. 303-308 КПК України).
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження, цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Частиною 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу до якого надійшла заява чи повідомлення.
Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, слідчий, дізнавач, прокурор за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.
Наявність або відсутність події кримінального правопорушення та складу злочину в діях особи може бути встановлено лише в ході проведення досудового розслідування згідно розділу ІІІ КПК України.
Згідно з п. 1 глави 2 розділу І «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Отже, слідчий суддя вважає, що ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області безпідставно не внесло відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушив положення ст. 214 КПК України.
Щодо вимоги скарги в частині визнання бездіяльності ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області незаконною, на підставі викладених в скарзі обставин і обставин, встановлених під час судового розгляду скарги та надання їм належної правової оцінки, то приходжу до висновку, що скарга в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки такі вимоги виходять за рамки повноважень слідчого судді, що передбачені главою 26 КПК України, так як ст. 307 КПК України не передбачено право слідчого судді за наслідками розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора постановляти ухвалу про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб.
Окрім того, вимога скарги в частині зобов`язання службових осіб ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області визнати ОСОБА_3 потерпілим, також задоволенню не підлягає, оскільки право вимоги виникає після прийняття відповідного рішення про відмову у визнанні потерпілим прокурором чи слідчим, а скаржником не надано слідчому судді рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим, яке може бути оскарженим в порядку ст. 303 КПК України.
Так відповідно до п. 1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч. 5 вказаної статті за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як зазначено вище пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК також передбачено право оскарження рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Тобто, право вимоги виникає після прийняття відповідного рішення про відмову у визнанні потерпілим прокурором чи слідчим.
Аналіз вищевикладених положень КПК України дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України.
Отже, вимога скаржника про визнання його потерпілим в даному випадку є передчасною, оскільки будь-які рішення про відмову на досудовому розслідуванні на данний час не приймалися.
З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновків, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню а саме, в частині зобов`язання службових осіб ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.
Зобов`язати ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП внести відомості, що викладені в заяві ОСОБА_3 від 19.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1