Провадження №11-кп/801/817/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
та захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2022 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, громадянин України, з вищою освітою, одружений, ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України з призначенням йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.05.2022 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ технічної та почеркознавчої експертизи № 824/825/16-21 від 19.05.2016 в сумі 3 303 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн. 00 коп.
Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужими майном у особливо великих розмірах 26 червня 2007 року, шляхом обману та зловживаючи довірою, заволодів майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме грошовими коштами в сумі 40 000 доларів США (станом на момент вчинення злочину складало 202 000 грн.) за наступних обставин.
Так, в травні 2007 року ОСОБА_6 , дізнавшись від ОСОБА_11 , що ТОВ «Коммандос» у м. Хмельницькому завершує будівництво торговельно-сервісного центру «Поділля», а останній в свою чергу запропонував йому займатись купівлею та реалізацією торгівельних павільйонів, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, познайомився через ОСОБА_12 з генеральним директором ТОВ «Коммандос» ОСОБА_13 та звернувся до нього з пропозицією викупити 250 торгівельних павільйонів. Отримавши згоду від ОСОБА_13 на реалізацію зазначених павільйонів за вартістю, що становила 15 000 грн. за одиницю товару, ОСОБА_14 зобов`язався в свою чергу забезпечити заповнення ТСЦ «Поділля» підприємцями, після введення вказаного комплексу в експлуатацію.
Так, 15.05.2007 ОСОБА_6 , як фізична особа-підприємець з однієї сторони та ТОВ «Коммандос» в особі генерального директора ОСОБА_13 з іншої уклали договір купівлі-продажу металевих торгівельних павільйонів № 15.05/3 в кількості 250 одиниць на загальну суму 3 750 000 грн. з умовою переходу права власності до покупця з моменту повної сплати ціни договору та передачі товару за актом.
Для запевнення ОСОБА_13 у добросовісності своїх намірів ОСОБА_6 17.05.2007 від свого імені передав генеральному директору ТОВ «Коммандос» ОСОБА_13 простий вексель на суму 3 750 000 грн., серії АА № 0064345.
При цьому, директором ТОВ «Коммандос» ОСОБА_13 було наголошено ОСОБА_6 , що отримати у власність торгівельні павільйони за угодою він може лише після введення ТСЦ «Поділля» в експлуатацію та передачі їх за актом.
В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Вінниці, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що право власності на металеві торгівельні павільйони згідно договору купівлі-продажу № 15.05/3 від 15.05.2007 не набув, оскільки передачі ТОВ «Коммандос» предмету зазначеного в договорі ФОП ОСОБА_6 згідно акту не відбулось, з метою заволодіння чужим майном, реалізовуючи свій злочинний умисел, запропонував ОСОБА_10 , придбати торгівельні місця у ТСЦ «Поділля». При цьому, ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_10 у швидкому завершенні будівництва ТСЦ «Поділля». Крім того, ОСОБА_6 не повідомив ОСОБА_10 про те, що право власності на торгівельні павільйони він сам має набути лише після введення в експлуатацію ТСЦ «Поділля».
ОСОБА_10 , сприймаючи повідомлену ОСОБА_6 інформацію як достовірну, будучи введеним ОСОБА_6 в оману, погодився придбати два торгівельні павільйони № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що розташовані на території ТСЦ «Поділля». Для запевнення ОСОБА_10 у правомірності своїх дій, ОСОБА_6 , як фізична особа-підприємець 04.06.2007, уклав з ОСОБА_10 договір купівлі-продажу вказаних двох металевих павільйонів № 1/06-1 за ціною 101 000 грн. за одиницю на загальну суму 202 000 грн, а також акт прийому-передачі їх у власність ОСОБА_10 .
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_6 ОСОБА_10 , будучи впевненим у вигідності передачі свого майна ОСОБА_6 , 26.06.2016 перебуваючи у м. Вінниці, передав останньому кошти в сумі 40 000 доларів США, що станом на 26.06.2007 еквівалентно 202 000 грн., якими той, розпорядився на свій розсуд.
В подальшому ОСОБА_6 при неодноразових зверненнях ОСОБА_10 до нього, використовуючи різні надумані причини, протягом тривалого часу запевняв його у правомірності даної угоди та отриманні ним у майбутньому оплачених торгівельних павільйонів.

До суду надійшли клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та апеляційна скарга зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , у яких порушується питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч.2 ст. 284 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників апеляційного розгляду на підтримку звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, зокрема, п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину (п.5 ч.1 ст. 49 КК України).
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності » особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності, і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, таке звільнення є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2022 року, який не вступив у законну силу, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 вчинив 26 червня 2007 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2022 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання і доставку до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, а судове провадження у кримінальному провадженні зупинено.
У ч.2 ст. 49 КК України зазначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду.
У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення, минуло п`ятнадцять років.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2022 відновлено судове провадження у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190 КК України.
Аналізуючи вищевикладене, станом на час апеляційного розгляду закінчився встановлений п.5 ч.1ст. 49 КК України п`ятнадцятирічний строк давності.
Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди обвинувачених на звільнення їх від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, обвинувальний вирок щодо нього скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст. 49 КК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження щодо нього № 0005827, внесене до ЄРДР 02.09.2015, закрити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасувати та звільнити його з-під варти.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4