УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4259/22

Номер провадження 1-кс/495/1378/2022

22 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському заяву генерального директора КНП «Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:
19.07.2022 року генеральний директор КНП «Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 (далі по тексту заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування арешту майна.
Так, заявник просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2022 року по справі № 495/4259/22, якою накладено арешт на оригінали:
- журналу обліку та приймання вагітних, роділь та породіль (Форма 002 затверджена Наказом МОЗ України № 67 від 13.12.2006 року), який розпочато 27.04.2021 року, прошнуровано та пронумеровано 150 (сто п`ятдесят) листів;
- журналу пологів акушерськогінекологічного відділення (Форма 002 затверджена Наказом МОЗ України № 67 від 13.12.2006 року, який розпочато 22.01.2022 року, прошнуровано та пронумеровано 100 (сто) листів.
Дана заява мотивована тим, що вказані журнали є обов`язковими в щоденній та цілодобовій роботі акушерсько-гінекологічного відділення та ведуться виключно в одному екземплярі, а слідчим не наведено жодних обгрунтованних ідстав, визначенних вимогами чинного законодавства щодо доцільності накладення арешту на оригінали даних журналів і ризики їх знищення юридичною особою. Арешт зазначених журналів призведе до порушення роботи у відділенні.
Крім того, заявник зазначив, що КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільної лікарня» не була повідомлена про розгляд клопотання про арешт майна, що є порушенням їх прав.
Дані обставини і стали підставою для звернення до суду із відповідною заявою про скасування арешту майна.

Заявник в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Його відсутність не є перешкодою для розгляду заяви (клопотання).

Дослідивши клопотання, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2022 року у справі № 495/4259/22 клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000668 від 23.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України задоволено. Накладено арешт на Журнал пологів акушерсько-гінекологічного відділення, який розпочато 22.01.2022 року, прошнуровано та пронумеровано 100 (сто) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06 р., Журнал обліку приймання вагітних, роділь та породіль, який розпочато 27.04.2021 року, прошнуровано та пронумеровано 150 (сто п`ятдесят) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06.
На даний час заявник просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 27.06.2022 року у справі № 495/4259/22 арешт на Журнал пологів акушерсько-гінекологічного відділення, який розпочато 22.01.2022 року, прошнуровано та пронумеровано 100 (сто) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06 р., Журнал обліку приймання вагітних, роділь та породіль, який розпочато 27.04.2021 року, прошнуровано та пронумеровано 150 (сто п`ятдесят) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06.
Відповідно до ч.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 23.06.2022 року до ЄРДР за №0000668, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.140 КК України.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2022 року накладено арешт на Журнал пологів акушерсько-гінекологічного відділення, який розпочато 22.01.2022 року, прошнуровано та пронумеровано 100 (сто) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06 р., Журнал обліку приймання вагітних, роділь та породіль, який розпочато 27.04.2021 року, прошнуровано та пронумеровано 150 (сто п`ятдесят) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06.

Між тим, слідчим суддею не встановлено наявності підстав вважати, що вказане вище майно, на яке накладено арешт, а саме: Журнал пологів акушерсько-гінекологічного відділення, який розпочато 22.01.2022 року, прошнуровано та пронумеровано 100 (сто) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06 р., Журнал обліку приймання вагітних, роділь та породіль, який розпочато 27.04.2021 року, прошнуровано та пронумеровано 150 (сто п`ятдесят) листів, форма 002 МОЗ України № 67 від 13.12.06на даний час відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Крім того, слідчим не наведено жодних обґрунтованих підстав, визначених вимогами чинного законодавства щодо доцільності накладення арешту на оригінали даних журналів і ризики їх знищення юридичною особою.

Також на даний час КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільналікарня» Білгород-Дністровської міської ради не є підозрюваною, обвинуваченою або засудженою особою у даному кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на майно, яке належить підприємству, що може призвести до порушення прав пацієнтів на лікарську таємницю.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Окрім того, ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст.170 КПК завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя зазначає, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.
Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
При цьому, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Окремо слід зазначити, що Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази вчинення протиправних діянь. Так рішенням ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява № 47148/99, рішення від 22.02.2005) ЄСПЛ вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.
Відповідно до п.п.69,73 рішення ЄСПЛ від 23.09.1982у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnrothv.Sweden) будь-яке втручання державного органу управо на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Будь-які інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику ЄСПЛ, в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до ст. 1 Протоколу 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що заява генерального директора КНП «Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_5 про скасування арешту майна є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Заяву генерального директора КНП «Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 27.06.2022 року (справа № 495/4259/22) арешт на журнал обліку та приймання вагітних, роділь та породіль (Форма 002 затверджена Наказом МОЗ України № 67 від 13.12.2006 року), який розпочато 27.04.2021 року, прошнуровано та пронумеровано 150 (сто п`ятдесят) листів; журнал пологів акушерсько-гінекологічного відділення (Форма 002 затверджена Наказом МОЗ України № 67 від 13.12.2006 року, який розпочато 22.01.2022 року, прошнуровано та пронумеровано 100 (сто) листів.
Повернути журнал обліку та приймання вагітних, роділь та породіль (Форма 002 затверджена Наказом МОЗ України № 67 від 13.12.2006 року), який розпочато 27.04.2021 року, прошнуровано та пронумеровано 150 (сто п`ятдесят) листів; журнал пологів акушерсько-гінекологічного відділення (Форма 002 затверджена Наказом МОЗ України № 67 від 13.12.2006 року, який розпочато 22.01.2022 року, прошнуровано та пронумеровано 100 (сто) листів уповноваженій особі, у якої вказане майно було вилучено, Комунального некомерційного підприємства «Білгород-дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради (, 67700, вул. Московська, 1, м. Білгород-Дністровський, Одеська область).
Ухвала, у відповідності до положень статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1