єдиний унікальний номер справи 531/392/21
номер провадження 1-кп/531/19/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальні акти об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, освіта повна загальна середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13 червня 2001 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до трьох років шести місяців позбавлення волі;

-20 вересня 2005 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі;

-19 травня 2010 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 395, ст. 70 КК України, до трьох років восьми місяців позбавлення волі, 30 липня 2010 року вирок переглянуто апеляційним судом Полтавської області та призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 04 грудня 2012 року на невідбутий термін дев`ять місяців вісімнадцять днів;

-24 червня 2014 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. ст. 70, 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 08 серпня 2016 року на невідбутий термін одинадцять місяців тринадцять днів;

-13 січня 2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі;

-22 лютого 2017 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, 25 липня 2017 року вирок переглянуто апеляційним судом Полтавської області та призначено покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі, звільнений 31 травня 2019 року по відбуттю покарання;

-21 квітня 2020 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

-19 травня 2021 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в грудні 2020 року, точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена, прийшов до господарства свого знайомого ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де, зайшовши до будинку, який був не зачинений, та, усвідомивши, що господаря або інших осіб в будинку немає, у останнього виник умисел на крадіжку майна. Реалізуючи задумане, користуючись тим, що господаря немає вдома та ніхто його не бачить, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, із шафи, що знаходилась в спальній кімнаті будинку, викрав куто-шліфувальну машинку (болгарку), чорно-синього кольору, марки «Power Tools», вартістю, відповідно до висновку експерта №1959 від 25 травня 2021 року, 779,56 гривень. Викраденою куто-шліфувальною машинкою (болгаркою) ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме продав її ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 779,56 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , 02 лютого 2021 року, близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи з дозволу власника в будинку ОСОБА_10 , по АДРЕСА_3 , користуючись тим, що власник помешкання пішов до іншої кімнати та не бачить, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з навісної кухонної шафи кімнати кухні, вчинив крадіжку упаковки кава розчинної ТМ «Якобс» вагою 500 грамів в кількості одна штука, вартістю 320 гривень за упаковку, та 10 кілограм цукру білого кристалічного вагового, який знаходився у прозорому полімерному пакеті, вартістю 18 гривень за 1 кілограм. В подальшому, ОСОБА_6 викрадені продукти харчування заховав під куртку та приніс до свого місця проживання, після чого вжив, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 338 гривень.

Також, ОСОБА_6 13 лютого 2021 року, близько 22 години, перебуваючи з дозволу власника в будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_4 , користуючись тим, що власник помешкання заснув, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів з кишені плаща, який знаходився в шафі кімнати спальні, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 1100 гривень, належних ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_6 викраденими грошовими коштами розпорядився в повному обсязі на власний розсуд, а саме витратив їх на придбання продуктів харчування, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 1100 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_6 23 лютого 2021 року, близько 16 годин, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , вхідні двері якої були відчинені, а власник ОСОБА_7 перебував вдома, та, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився у запевненні ОСОБА_7 , що він невдовзі поверне його велосипед, переконавши таким чином останнього у правдивості його вчинку, а також шляхом зловживання довірою, що виразилась у використанні довірливих відносин із знайомим йому раніше ОСОБА_7 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, ввів в оману ОСОБА_7 , в результаті чого незаконно заволодів його велосипедом марки «Україна» жіночого типу. В подальшому, вищевказаний велосипед ОСОБА_6 продав ОСОБА_11 , а отримані грошові кошти витратив на власні потреби, тим самим розпорядився ним на власний розсуд в повному обсязі, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1100 гривень.

Також, ОСОБА_6 09 березня 2021 року, близько 10 години, перебуваючи в господарстві свого знайомого ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився у проханні надати йому велосипед та у запевненні ОСОБА_13 , що він поверне велосипед після того як використає його в особистих справах, а саме з`їздить до магазину, таким чином переконавши останнього передати велосипед, шляхом зловживання довірою, що виразилась у використанні довірливих відносин з ОСОБА_13 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, ввів в оману ОСОБА_13 , в результаті чого останній добровільно передав йому велосипед чоловічого типу коричневого кольору марки «Україна», вартістю, відповідно до висновку експерта №1959 від 25 травня 2021 року, 1000 гривень. В подальшому, ОСОБА_6 вказаний велосипед реалізував ОСОБА_14 , таким чином розпорядився майном на власний розсуд в повному обсязі, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 1000 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_6 15 травня 2021 року, в нічний час, точний час досудовим та судовим слідством не встановлений, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_15 , розташованого по АДРЕСА_5 , де, користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зайшов на територію господарства, де з-під навісу, який розташований біля приміщення сараю, шляхом вільного доступу, викрав спортивний велосипед чорного кольору із синьо-жовтими вставками марки «Discovery Laser», вартістю, відповідно до висновку експерта №1959 від 25 травня 2021 року, 3263,33 гривні. Викраденим велосипедом ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме зберігав його у господарстві свого колишнього місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_5 , чим завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальних збитків на суму 3263,33 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав частково, та пояснив, що у потерпілого ОСОБА_7 викрав лише 820 чи 850 гривень, а велосипед взагалі не брав у нього. В іншій частині обвинувачень вину визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення злочинів.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи міститься заяви ОСОБА_10 , та ОСОБА_15 про розгляд справи за їх відсутності. Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_13 померли.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що знає обвинуваченого як колишнього односельця. Коли потерпілий отримав пенсію, розмір якої складає 1749 гривень, приблизно половину витратив на продукти харчування. Пізніше прийшов ОСОБА_6 та забрав гроші і продукти. Вкрав він близько 1100 гривень. Точної дати потерпілий не пам`ятає, але було це, на його думку, приблизно 13-14 грудня 2020 року. Грошові кошти знаходились в кишені пальто, яке знаходилося в шафі в спальній кімнаті. Крадіжку грошей обвинувачений вчиняв у присутності потерпілого. Алкоголь з ним спільно потерпілий не вживав. Викрадено в нього було гроші, продукти, шапку та рукавиці. Щодо епізоду з велосипедом, потерпілий пояснив, що 23 лютого 2021 року обвинувачений, перелізши через паркан, забрав велосипед та сказав, що зараз його приведе. На наступний день, коли потерпілий сидів на лавці, під`їхали працівники поліції та повідомили, що знайшли його велосипед. Пізніше його повернули.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що знає обвинуваченого. Бачилась з ним 23 лютого 2021 року. Тоді він привів до неї велосипед, марки та кольору свідок не пам`ятає, та запропонував купити його. Обвинувачений казав, що велосипед його. Свідок погодилась та заплатила за велосипед 50 гривень. На наступний день велосипед було вилучено працівниками поліції.

Допитаний в судому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що він працює дільничним інспектором ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Взимку 2021 року, точної діти не пам`ятає, він приймав заву у потерпілого ОСОБА_7 про крадіжку грошових коштів. Наскільки свідок пам`ятає, викрадено було близько 1000 гривень. При прийнятті заяви потерпілий про тілесні ушкодження та про те, що він бачив момент крадіжки грошових коштів, нічого не говорив. Тілесних ушкоджень на ньому свідок не бачив. На вигляд ОСОБА_7 був тверезий.

Після допиту потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_16 обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину. У скоєному щиро розкаюється.

На допиті інших свідків ні прокурор, ні обвинувачений не наполягали.

Вину ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, державне обвинувачення підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000074 від 19 лютого 2021 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_10 від 19 лютого 2021 року;

-заявою ОСОБА_11 від 24 лютого 2021 року про добровільну видачу працівникам поліції велосипеда, який вона придбала у ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду місця події від 24 лютого 2021 року з фототаблицею до нього;

-постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 24 лютого 2021 року;

-висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №751 від 24 лютого 2021 року;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000173 від 08 квітня 2021 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_13 від 06 квітня 2021 року;

-постановою про визнання речовими доказами від 08 квітня 2021 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_15 від 19 травня 2021 року;

-постановою про визнання речовими доказами від 20 травня 2021 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 від 19 травня 2021 року;

-постановою про визнання речовими доказами від 20 травня 2021 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, (по епізодах від 02 лютого 2021 року, від 13 лютого 2021 року, від грудня 2020 року та від 15 травня 2021 року), та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно (по епізодам від 23 лютого 2021 року та від 09 березня 2021 року).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, суд враховує рецидив злочинів та вчинення злочинів щодо особи похилого віку (по епізодах крадіжки майна та шахрайства відносно ОСОБА_7 ).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікаря психіатра; перебування на обліку у лікаря нарколога з діагнозом ППРА; раніше неодноразового судимого за корисливі злочини, останній раз 19 травня 2021 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі; посередню характеристику за останнім місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій: ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців; ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки сім місяців та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відбуває реальне покарання за вище вказаним вироком, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 369-371, 373-376, 395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на три роки шість місяців;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на три роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки сім місяців та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відбуває реальне покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року.

Речовий доказ порожню полімерну пачку з-під кави ТМ «Якобз», яку поміщено до сейф-пакету НПУ №4243717, та який зберігається в кімнаті речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Речові докази купюру номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, серійний номер УИ2577850, та велосипед марки «Україна», жіночого типу, червоного кольору, які передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутими законному власнику.

Речовий доказ велосипед марки «Україна», чоловічого типу, коричневого кольору, переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_13 , вважати повернутим законному власнику.

Речовий доказ - куто-шліфувальну машинку (болгарку), чорно-синього кольору, марки «Power Tools», передану на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_8 , вважати повернутим законному власнику.

Речовий доказ - спортивний велосипед чорного кольору із синьо-жовтими вставками марки «Discovery Laser», переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_15 , вважати повернутим законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя