Справа №359/3632/22. Провадження №11-кп/824/3205/2022. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 81 КК України, ч. 6 ст. 539 КПК України Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

29 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою щодо засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в с. Іванівка, Богуславського району, Київської області, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 13.09.2005 р. Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 263 ч. 1, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 2) 19.01.2010 р. Богуславським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із звільненням віл відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 3) 19.02.2016 р. Богуславським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із звільненням віл відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 4) 04.07.2018 р. Богуславським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із звільненням віл відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 5) 14.04.2020 р. Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, -

відмовлено в задоволенні клопотання начальника державної установи "Бориспільська виправна колонія (№119)" Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

В мотивування ухвали, суд першої інстанції посилається на те, що засуджений під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. На даний момент, відбуваючи покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», засуджений, який неодноразово судимий, не досяг необхідного ступеню виправлення, так як отримав лише три заохочення. Також суд звертає увагу на статтю 123 КВК України, відповідно до якої засуджений не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та відповідно до статті 127 КВК України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання начальника установи відсутні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року та надати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги вказує на те, що йому не пропонували брати участь у програмах диференційованого виховного впливу та не повідомили про їх існування. Також вказує на відвідування ним церкви, бібліотеки та спортзалу, а тому неодноразово просив внести його у список відвідувачів.

Звертає увагу на ст. 81 КК України і відсутність у ній такої вимоги як несудимість до засуджених для умовно-дострокового звільнення.

Повідомляє, що 14 липня отримав вже 4 заохочення та попередньо неодноразово звертався до адміністрації про працевлаштування його на промислову зону для отримання там заохочень.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання не з`явився засуджений ОСОБА_6 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про участь в судовому засіданні не надходило, а тому колегія суддів відповідно ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутність засудженого, оскільки засуджений не виявляв бажання брати участь в судовому засіданні та в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року, відповідно до якої суд відмовив у задоволенні клопотання начальника державної установи "Бориспільська виправна колонія (№119)" Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з огляду на таке.

Як прямо передбачено ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до вимог вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, призначеного за вироком суду, є правом, а не обов`язком суду, який розглянув відповідне клопотання, в даному випадку клопотання начальника державної установи "Бориспільська виправна колонія (№119)" Міністерства юстиції України ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім того, умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за вироком Богуславського районного суду Київської області від 14.04.2020 року, суд першої інстанції обґрунтовано послався у своєму рішенні на те, що засуджений, який неодноразово судимий, не досяг необхідного ступеню виправлення, а отже відсутні підстави однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_6 за час відбування покарання, а тому підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відсутні.

Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Важливим є й позитивна діяльність засудженого, який у повсякденному житті, без ізоляції від суспільства доводить, що виправився й заслуговує на дострокове звільнення. При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

З наявної характеристики засудженого ОСОБА_6 , яка міститься у матеріалах справи, а саме наявності судимостей за вчинення в тому числі аналогічних кримінальних правопорушень, отже ОСОБА_6 висновків для себе не зробив і знову продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, крім того, рішеннями комісії установи від 08.04.2021 та від 06.11.2021 року засудженому було відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Тому можна стверджувати, що засуджений ОСОБА_6 не довів своєю поведінкою, що він став на шлях виправлення та свідчить про його злочинний спосіб життя, в якому не відбуваються позитивні зміни, які могли би бути підставою для застосування умовно-дострокового звільнення.

Доводи засудженого з приводу того, що відвідує церкву, бібліотеку та спортзал, не спростовують підстав, зазначених вище та те, що це доводить, що засуджений виправився й заслуговує на дострокове звільнення.

Отже, місцевий суд, розглядаючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника державної установи "Бориспільська виправна колонія (№119)" Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 з ю б і н О. В. М и к о л ю к В. Р. Ш р о л ь