Провадження № 274/7005/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/296/22

І м е н е м У к р а ї н и
06.09.22 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/7005/20 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого до засудження в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.09.96 Подільським районним судом м. Києва за ст.ст. 81 ч. 3, 44 КК України 1960 року на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; 2) 17.02.98 Яготинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України на 2 роки позбавлення волі; 3) 05.04.00 Харківським районним судом м. Києва за ст.ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 42, 43 КК України 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 4) 14.04.05 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років 2 місяці позбавлення волі; 5) 18.11.14 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 309 ч. 1, 395, 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 6) 28.09.17 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 187 ч. 2, 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,
за ст. 391 КК України,

за участі прокурорів . . ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника . . . . . . . . . . . ОСОБА_8

обвинуваченого . . . . . . ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України та призначено основне покарання у виді 8 років позбавлення волі.

ОСОБА_5 , прибувши 24 травня 2018 року для відбуття покарання до державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" (далі РВК-73), що розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, 1, був ознайомлений з режимом утримання в установі, але, незважаючи на це, систематично його порушував та з 24.05.18 до 21.09.20 32 рази порушив вимоги режиму тримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При цьому за ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2020 року за чергове злісне порушення встановленого порядку відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 було застосовано захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного на строк один місяць.

Незважаючи на застосування заходів дисциплінарного впливу, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та продовжив порушувати режим утримання в даній установі.

Так, 10 вересня 2020 року засуджений ОСОБА_5 в чергове порушив вимоги режиму відбування покарання, за що 14 вересня 2020 року на нього начальником установи накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи (надалі за текстом ДІЗО), терміном на 10 діб, про що складена відповідна постанова.

Відповідно 14 вересня 2020 після розгляду цих матеріалів Дисциплінарною комісією установи засудженому ОСОБА_5 доведено до відома рішення комісії у вигляді постанови про поміщення його в ДІЗО державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)» терміном на 10 діб та правила поміщення в ДІЗО установи, а саме: п. 6 розділу XXІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України. Також при цьому засудженому ОСОБА_5 доведено до відома вимоги статей 9, 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та розділу III вказаних Правил, які зобов`язують засуджених виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

15 вересня 2020 року о 06 год. 38 хв. засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи дисциплінарне стягнення в ДІЗО, в категоричній формі відмовився ознайомлюватись із графіком прибирання в камері ДІЗО № 01, у якій він утримується, та, будучи забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, відмовився приступити до прибирання, чим не виконав законні вимоги представників адміністрації.

16 вересня 2020 року о 07 год. 26 хв. засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи дисциплінарне стягнення в ДІЗО, будучи забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, в категоричній формі відмовився приступити до прибирання, чим повторно не виконав законні вимоги представників адміністрації.

17 вересня 2020 року о 05 год. 21 хв. засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи дисциплінарне стягнення в ДІЗО, будучи забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, в категоричній формі відмовився приступити до прибирання, чим повторно не виконав законні вимоги представників адміністрації.

18 вересня 2020 року о 05 год. 11 хв. засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи дисциплінарне стягнення в ДІЗО, будучи забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, в категоричній формі відмовився приступити до прибирання, чим повторно не виконав законні вимоги представників адміністрації.

В черговий раз 22 вересня 2020 року о 05 год. 36 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні камери ДІЗО № 01 державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)», згідно з графіком засуджених, які здійснюють прибирання в камері ДІЗО № 01, затвердженого 14.09.20 начальником державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)», будучи забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, у категоричній формі відмовився проводити прибирання згідно з даним графіком.

Після цього у той же день об 11 годині 48 хвилин начальник оперативного відділу державної установи «Райківська виправна колонія (№73)» ОСОБА_9 в присутності трьох працівників установи зачитав засудженому ОСОБА_5 письмове розпорядження начальника даної установи від 22 вересня 2020 року про обов`язок прибирання камер, карцерів, ДІЗО, ПКТ та ОК засудженими, які в них тримаються, почергово за графіком, а також попередив про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України у разі злісної непокори адміністрації установи.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи ознайомленим із законними вимогами адміністрації державної установи «Райківська випрана колонія (№ 73)», а також будучи попередженим про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в категоричній формі відмовився виконувати законне письмове розпорядження начальника державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)», а саме проводити прибирання камери ДІЗО № 01, в якій він тримався за порушення вимог режиму відбування покарання.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ст. 391 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що він відбував покарання у виді позбавлення волі в Райківській виправній колонії № 73. Він не якийсь там «мойдодир», а чистоплотний, завжди прибирає у себе в «хаті». Три роки сидів-прибирав, а тут ця смішна справа, він не відмовлявся прибирати. На час подій у ДІЗО було майже все сьоме відділення, там висів графік прибирання. О 05 ранку його розбудили, сказали прибирати. Він сказав почекати, йому ж потрібно було вмитися, почистити зуби. Потім, коли йому казали прибиратися, він не відмовлявся, а повідомив, що вже прибрав, показував ганчірку, якою прибирав.

Незважаючи на часткове невизнання фактичних обставин обвинуваченим, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитаний в ході судового розгляду як свідок, перший заступник начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», ОСОБА_10 показав, що засуджений ОСОБА_5 відбував покарання у їхній установі. За час відбування покарання характеризувався негативно, систематично порушував режим утримання, негативно впливав на інших засуджених, перебував на профілактичному обліку як злісний порушник. Як йому відомо, до подій ОСОБА_5 неодноразово порушував режим, зокрема, відмовлявся прибирати у своїй камері, оскільки по злодійським традиціям це неприпустимо. Він був присутнім, коли оголошувалося розпорядження начальника установи засудженому, щоб той все ж приступив до прибирання. Нічого не обґрунтовуючи, ОСОБА_5 відмовився. Як засуджений ОСОБА_5 не мав права відмовлятися, оскільки це є обов`язком засуджених. Про права та обов`язки всі засуджені, в тому числі ОСОБА_5 , повідомляються по прибуттю у колонію. Прибирання засудженими здійснюється згідно з графіком, з яким засуджені також ознайомлюються. Крім того, графік висить на дверях камери засуджених і засуджені мають можливість при виході з камери його бачити. Нічого принижуючого честь і гідність засуджених у прибиранні він не бачить, це законодавчо визначений обов`язок кожного з засуджених. Відмова ОСОБА_5 фіксувалася на офіційний службовий відеореєстратор. Відеозаписи з такого реєстратора використовуються виключно у службових цілях і розповсюдженню не підлягають. У засуджених немає знарядь для прибирання, зберігання їх заборонено, такий інвентар надається кожного окремого разу адміністрацією. Наскільки він пам`ятає, у камері обвинуваченого було брудно. Якщо у ОСОБА_5 і був якийсь рушник, то ним належним чином прибирання не зробиш, і це лише відмовка не виконувати законне розпорядження. Якби обвинувачений погодився б прибирати, відеофіксація б не відбувалася. Жодного упередженого ставлення до обвинуваченого з боку адміністрації, придирок не було. Якщо засуджений вчиняє правопорушення, він підлягає відповідальності. Якщо ОСОБА_5 вважає, що представники адміністрації щось порушили, він завжди має можливість оскаржити їхні дії, буде проведена перевірка, але він вважає, що у цьому випадку обвинувачений просто таким чином хоче уникнути відповідальності.

Свідок ОСОБА_9 , начальник ОВ РВК-73, показав, що обвинувачений ОСОБА_5 відбував покарання у колонії, характеризувався негативно, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення ПВР, поміщався у ДІЗО, ПКТ. На час подій 22.09.20 ОСОБА_5 відбував стягнення в ДІЗО. Засуджені, які знаходяться у ДІЗО, відповідно до ПВР мають обов`язок кожен день прибирати камеру згідно з графіком. Для прибирання засуджені забезпечуються інвентарем. В той день зранку інспектори склали рапорти, що засуджений ОСОБА_5 не приступає до прибирання камери. Було винесено письмове розпорядження начальника колонії засудженому про проведення прибирання. Засудженому знову запропоновано приступити до прибирання, засуджений відмовився, він зачитав ОСОБА_5 письмове розпорядження начальника установи, засудженого попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК у разі невиконання свого обов`язку. ОСОБА_5 у категоричній формі відмовився прибирати, так до прибирання і не приступив. При відмові велася відеофіксація.

Як показав свідок ОСОБА_11 , на даний час і на час подій він обіймав посаду ЧПНУ РВК-73. У виправній колонії відбував покарання ОСОБА_5 , який неодноразово відбував стягнення у ДІЗО. За одне порушення до ДІЗО не садять, ОСОБА_5 систематично порушував режим. На час подій, число не пам`ятає, обвинувачений знову перебував у ДІЗО. Перед поміщенням у ДІЗО засуджені ознайомлюються з правилами поведінки, їх попереджається про відповідальність. Засуджені мають обов`язок здійснювати вологе прибирання у себе у камері згідно із затвердженим графіком, який вивішується на дверях камери. Якщо засуджений відбуває стягнення один, він має такий обов`язок щоденно. За останнє перебування у ДІЗО ОСОБА_5 кожного дня відмовлявся прибирати. Прибирання здійснюється засудженими після підйому, який відбувається о 05 годині ранку, та до сніданку о 07.30. Процедура записується на відеореєстратор, щоб фіксувалися дії адміністрації та засуджених. Після увімкнення камери, фіксування графіку на дверях, ЧПНУ, молодші інспектори заходять до камери, заносять необхідний інвентар: швабру, віник, совок, відро з водою тощо. Після цього він запитує у засуджених, чи будуть вони прибирати камери. Інвентар видається лише адміністрацією, лише на прибирання, після чого забирається, у камерах його зберігання заборонено, як і використання без представників адміністрації. У день подій засуджений ОСОБА_5 знову відмовився від вологого прибирання. При цьому яскраво виражених емоцій не було, він спокійно розмовляв. Чи відмовлявся ОСОБА_5 прибирати під час перебування у ДІЗО раніше, не пам`ятає. Він не говорив обвинуваченому напередодні подій ввечері, що зранку буде «стрім». Матеріали з відеореєстратора розповсюдженню не підлягають.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_12 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 відбував покарання у їхній колонії, систематично порушував режим утримання, на шлях виправлення не ставав, тому поміщався до ДІЗО, ПКТ. На час подій ОСОБА_5 в чергове відбував стягнення у ДІЗО. Він же у той час виконував обов`язки ЧПНУ. Всім засудженим після прибуття у колонію доводяться права та обов`язки, при поміщенні у ДІЗО також доводяться обов`язки, зокрема щодо вологого прибирання згідно із затвердженим графіком. Кожного ранку засуджені мають приступити до прибирання. При цьому адміністрація забезпечує засуджених відповідним знаряддям. Твердження засуджених про прибирання якимось рушниками, носками тощо є неправдою, оскільки лише адміністрація надає інвентар для прибирання: відро з водою, віник, швабру, ганчірку та ін. Відмовлятися від прибирання засуджені права не мають. Під час останнього перебування у ДІЗО вони кожного ранку пропонували ОСОБА_5 здійснювати прибирання, але обвинувачений відмовлявся. Відмови обвинуваченого належним чином документувалися, фіксувалися на відеореєстратор. Письмове розпорядження начальника установи приступити до прибирання складається лише після декількох відмов засудженого. Він був присутнім, коли оголошувалося таке розпорядження ОСОБА_5 . Прізвищ інших представників адміністрації, які були при цьому, не пам`ятає, бо таких випадків багато. Обвинувачений все рівно відмовився прибирати.

Як показав свідок ОСОБА_13 , він працює у РВК-73, обіймає посаду старшого інспектора ВНіБ. Події відбувалися восени 2020 року. Обвинувачений ОСОБА_5 за порушення режиму утримання потрапив у ДІЗО. Відповідно до ПВР УВП визначено обов`язок засуджених здійснювати прибирання у камері, де вони відбувають стягнення, і права відмовитися від прибирання вони не мають, але ОСОБА_5 неодноразово відмовлявся від прибирання, ігноруючи законні вимоги представників адміністрації. Це було 2-3-4-5 разів, точної кількості сказати вже не може. Прибирання камер проводиться засудженими після підйому о 05 годині, потім йдуть санітарні процедури, а далі приходять представники адміністрації у кількості не менше трьох, це може бути ЧПНУ, його помічник, інспектори ВНіБ, які надають засудженим необхідний для прибирання інвентар. Прибирання проводиться засудженими виключно у присутності представників адміністрації, оскільки тільки тоді засудженим надається знаряддя для прибирання і за відсутності представників адміністрації його перебування у камерах заборонено, після прибирання воно забирається. Процедура фіксується на відеореєстратор. Якщо засуджений погоджується прибирати, відеореєстратор вимикається, якщо ж не погоджується процедура фіксується: вже декілька років всі порушення, які скоюють засуджені, мають бути зафіксовані на відеореєстратор. Після неодноразових відмов ОСОБА_5 , який взагалі відмовлявся прибирати, було складено відповідне письмове розпорядження начальника установи ОСОБА_5 приступити до прибирання, він був присутнім під час його оголошення засудженому. Засуджений, навіть після попереджень і роз`яснень, відмовився. Жодного негативного, якогось окремого ставлення до засудженого ОСОБА_5 не було.

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що він на час подій був заступником ЧПНУ, організовував і контролював роботу молодших інспекторів чергової зміни. Обвинувачений ОСОБА_5 відбував покарання у їхній колонії, на час подій перебував у ДІЗО. Обвинувачений, як і будь-який інший засуджений, мав обов`язок здійснювати прибирання камери, у якій відбував стягнення, згідно з затвердженим графіком, з яким ознайомився при поміщенні і який був на дверях камери. Прибирання здійснюється засудженими за розкладом дня після підйому о 05 ранку. Представники адміністрації приносять засудженим інвентар і пропонують приступити до прибирання, інвентар засудженим для самостійного використання не надається, оскільки може бути використаним як знаряддя для завдання шкоди. ОСОБА_5 категорично відмовлявся від виконання цього свого обов`язку, виконання законних вимог представників адміністрації приступити до прибирання. Це було неодноразово, не раз, не два, не три, а більше п`яти разів, причини називав різні. Відмови засудженого фіксувалися на відеореєстратор.

Свідок ОСОБА_15 , молодший інспектор ВНіБ РВК-73, пояснив, що він на той час виконував обов`язки заступника ЧПНУ. У колонії відбував покарання засуджений ОСОБА_5 , який з 2018 року і до подій допустив 32 порушення, за які притягувався до відповідальності, в тому числі 5 разів поміщався до ДІЗО, одного разу переводився у ПКТ. На час подій ОСОБА_5 відбував стягнення у ДІЗО. За розкладом дня ОСОБА_5 після підйому мав здійснювати прибирання своєї камери, будучи при цьому забезпеченим відповідним інвентарем. Однак обвинувачений свій обов`язок не виконував, було декілька відмов від здійснення прибирання, точно більше двох. Він особисто був присутній при відмовах, це фіксувалося на відео. Під час оголошення письмового розпорядження ОСОБА_5 він присутнім не був.

Будучи допитаним як свідок, ОСОБА_16 , інспектор ВНіБ РВК-73, показав, що обвинувачений ОСОБА_5 відбував покарання у їхній колонії, характеризувався негативно, систематично допускав порушення режиму утримання, переводився до приміщення камерного типу за рішенням суду. Він особисто був декілька разів присутнім під час відмов засудженого ОСОБА_5 прибирати у камері ДІЗО, у якій перебував. Прибирання засудженими здійснюється відповідно до графіку, з яким вони ознайомлюються і який вивішується на дверях камери. Згідно з розкладом дня після підйому засуджені виносять постільні речі, а далі мають приступити до прибирання. Для цього засудженим представниками адміністрації надається приладдя і прибирання здійснюється у присутності представників, після чого приладдя забирається. Самостійно засуджені без такого інвентарю належне прибирання ніяким чином здійснити не можуть. Законодавством визначено обов`язок представників адміністрації здійснювати фіксування порушень з боку засуджених, що і робилося на портативний відеореєстратор. Під час оголошення письмового розпорядження начальника установи ОСОБА_5 він присутнім не був, так як в той день не чергував.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 також підтверджується:

-даними висновку по факту вчинення злісної непокори законним вимогам адміністрації колонії від 22.09.20, на підставі якого і направлено матеріали до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області по факту злісної непокори ОСОБА_5 законним вимогам начальника РВК № 73 22.09.20 за обставин обвинувачення (т. 1, а.п. 8-10);

-копією вироку Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.17, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна (т. 1, а.п. 32-34);

-даними довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 , згідно з якою за час відбування покарання останній не мав жодного заохочення та станом на 22.09.20 мав 32 стягнення, в т.ч. 17 у 2020 році, стягнення не зняті і не погашені у встановленому законом порядку (т. 1, а.п. 26-27);

-даними копії ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.20, згідно з якою подання ДУ РВК-73 задоволено, до засудженого ОСОБА_5 застосовано захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 1 місяць за скоєння чергового злісного порушення встановленого порядку відбування покарання (т. 1, а.п. 28);

-даними копії постанови про поміщення засудженого в ДІЗО 14.09.20 за те, що 10.09.20 ОСОБА_5 не вийшов на шикування свого відділення для слідування в їдальню, чим порушив розпорядок дня (т. 1, а.п. 14);

-даними графіку засуджених, які здійснюють прибирання в камері ДІЗО № 01, з закріпленням з 15.09.20 до 23.09.20 такого прибирання за засудженим ОСОБА_5 (т. 1, а.п. 13);

-даними рапортів молодших інспекторів ВНіБ РВК-73 від 15, 16, 17, 18, 22 вересня 2020 року про те, що у ці дні засуджений ОСОБА_5 , який відбував стягнення в камері ДІЗО № 01, будучи забезпеченим інвентарем для прибирання камер, у категоричній формі відмовлявся від прибирання своєї камери (т. 1, а.п. 15-19);

-даними розпорядження начальника ДУ РВК-73 від 22.09.20, яким останній розпоряджається засудженому ОСОБА_5 , який забезпечений необхідним для прибирання інвентарем, приступити до прибирання згідно графіка камери ДІЗО № 01, в якій він утримується. Засудженому ОСОБА_5 додатково роз`яснено, що відповідно до п. 6 р. ХХІ ПВР УВП, затверджених наказом МЮ України № 2823/5 від 28.08.18, прибирання камер ДІЗО, карцерів, ПКТ та ОК проводиться засудженими, які в них тримаються, почергово за графіком. Додатково попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України у разі відмови виконати законні вимоги адміністрації установи та приступити до прибирання камери згідно графіка (т. 1, а.п. 11);

-даними протоколу огляду предмету, в подальшому визнаного речовим доказом, від 30.09.20 та безпосередньо даними самого диску, а саме DVD-R-диску з відеофайлами, на яких зафіксовано, як 15.09.20 о 06.38, 16.09.20 о 07.26, 17.09.20 о 05.21, 18.09.20 о 05.11, 22.09.20 о 05.36 ОСОБА_5 , будучи забезпеченим інвентарем, відмовляється прибирати у камері відповідно до графіка. А також як 22.09.20 об 11:48:48 представники адміністрації заносять до камери, у якій знаходиться ОСОБА_5 , відро з водою, віник, швабру з ганчіркою. Начальник оперативного відділу РВК-73 ОСОБА_9 запитує у ОСОБА_5 , чи буде той прибирати камеру ДІЗО згідно графіку чергування, на що останній вказує, що у камері чисто, що він нещодавно поприбирав, демонструє ганчірку та не бере запропонований інвентар для прибирання. ОСОБА_9 зачитує розпорядження начальника установи і п. 6 розділу ХХІ ПВР щодо прибирання камер, попереджає ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України. ОСОБА_9 ще раз запитує засудженого, чи погоджується він прибирати, ОСОБА_5 вказує, що на відеокамеру він прибирати не буде, нехай залишать йому інвентар і лише тоді він прибере. ОСОБА_9 ще раз запитує засудженого, чи погоджується той прибирати у встановленому законодавством порядку, засуджений ОСОБА_5 відмовляється (т. 1, а.п. 60-61, 63).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування (в тому числі, виклик і допит свідків, від допиту яких відмовився прокурор) сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на справедливий суд до матеріалів провадження в підготовчому судовому засіданні долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не зробив нічого поганого, не відмовлявся виконувати законні вимоги про прибирання в камері, суд розцінює з врахуванням інших досліджених в ході судового розгляду доказів, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне діяння, нав`язати свої правила поведінки. Вказані доводи захисту спростовуються як показаннями всіх допитаних у справі свідків, так і, особливо, даними відео, якими повністю спростовуються твердження обвинуваченого в цій частині.

Такі доводи судом оцінюються, виходячи з того, що об`єктом цього злочину є суспільні відносини у сфері виконання покарання у виді позбавлення волі і суспільна небезпечність злочину полягає в тому, що він перешкоджає виконанню вироку, досягненню цілей покарання, як щодо самого засудженого, так і щодо інших осіб, та порушує нормальну діяльність органів кримінально-виконавчої системи, які забезпечують виконання вироку суду та призначеного цим вироком покарання. Судом не оцінюється чистота камер ДІЗО і не сам по собі факт неприбирання камери інкримінується ОСОБА_5 . Суспільна небезпека дій ОСОБА_5 полягає у тому, що він, відверто ігноруючи передбачені чинним законодавством свої обов`язки та законні вказівки адміністрації установи, у такий спосіб намагається змусити адміністрацію підлаштовуватися під власні забаганки, перебувати у місцях позбавлення волі на власних умовах, а не на умовах, визначених законодавством, суттєво знижуючи своєю поведінкою авторитет представників адміністрації в очах інших засуджених, що вкрай ускладнює нормальну діяльність виправної колонії. Саме тому законодавцем і визначено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 , є суспільно небезпечними і тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 391 КК України, як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому, суд не встановив.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризувався негативно, за час відбування покарання в РВК-73 допустив 32 порушення вимог режиму тримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 5 разів поміщався до ДІЗО, одного разу переводився до ПКТ, заохочень не мав жодного, не працевлаштований, до суспільно корисної праці ставлення негативне, безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їхньому виконанні, перебуває на профілактичному обліку, як "злісний порушник встановленого порядку відбування покарання", має ряд важких захворювань.

З урахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, однак висновків для себе не зробив і, відбуваючи покарання, знову вчинив умисний злочин, пов`язаний з неналежною поведінкою, приймаючи до уваги санкцію закону, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, і тому призначає покарання у виді позбавлення волі. Остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року. Початок строку відбування покарання суд обраховує з дня прибуття ОСОБА_5 до Житомирської УВП (№ 8) 08.12.20 для участі у судовому розгляді, оскільки з цього часу ОСОБА_5 має статус попередньо ув`язненого і цей строк йому підлягає зарахуванню до строку покарання (на цей день невідбута частина строку основного покарання за вироком від 28.09.17 становила 2 роки 10 місяців 18 днів). Правових підстав для зарахування цього строку попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, як просить захисник, не існує, оскільки і злочин було скоєно ОСОБА_5 , і набув він статус попередньо ув`язнення у період дії ч. 5 ст. 72 КК України , якою передбачено зарахування такого строку з розрахунку день за день, що судом і зроблено шляхом визначення початку строку відбування покарання з моменту набуття стану попереднього ув`язнення. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подано, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи наявність у нього статусу засудженого до позбавлення волі за попереднім вироком, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, та призначає ОСОБА_5 до відбуття 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Початок строку відбування призначеного основного покарання ОСОБА_5 обчислювати з 08 грудня 2020 року.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили: DVD-R диск з записами з відеореєстраторів за 15.09.20, 16.09.20, 17.09.20, 17.09.20, 18.09.20, 22.09.20 РВК № 73, який приєднано до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою (перебуває у місцях позбавлення волі), строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1