Справа № 504/2359/22
Номер провадження 1-кп/504/688/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.08.2022 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 ,
особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт. Доброслав Одеського району Одеської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000066 від 29.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 4 неповнолітніх дітей, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , займаючого посаду стрільця снайпера, у військовому званні сержант, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000066 від 29.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
З клопотання вбачається, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Відповідно до п.п. 1,2 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено та проведено загальну мобілізацію. Мобілізацію проведено на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України від 26.02.2022 №41 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця снайпера 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України.
Відтак, з 26.02.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проходячи військову службу сержант ОСОБА_4 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Проте, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, мобілізованим на військову службу до військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця, у військовому званні «сержант», перебував на службі в добовому наряді на території занедбаного приміщення на відстані 200 метрів від готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де під час несення служби вирішив позбавити життя іншого військовослужбовця строкової служби НГУ, військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У нічний час, 29.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 взяв до рук наявний в нього кулемет РПК74 та привів його в бойову готовність.
Близько 01:30 год. 29.03.2022, ОСОБА_4 взяв до рук кулемет РПК74, зняв зброю з запобіжника та здійснив певну кількість пострілів в бік ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: наскрізного вогнепального кульового проникного поранення грудної клітки (вхідна рана №1 на передній поверхні грудної клітки справа вгорі, вихідні рани №№6-9 на спині зліва внизу) з багатоосколковими переломами IV правого ребра та Х лівого ребра, з пошкодженнями верхньої частки правої легені, нижньої частки лівої легені та грудної частки аорти, наскрізного вогнепального кульового проникного поранення грудної клітки (вхідна рана №2 на спині справа вгорі, вихідна рана №4 на спині зліва вгорі) з багатоосколковими переломами V, VI правих ребер і тіла VI грудного хребця, з пошкодженнями спинного мозку та нижньої частки правої легені, наскрізного вогнепального кульового непроникного поранення грудної клітки (вхідна рана №3 та вихідна рана №5 на спині справа внизу), забитих ран в області внутрішньої третини лівої брови №11, та двох саден в лобній області зліва, від чого ОСОБА_7 помер на місці.
Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими наскрізними вогнепальними кульовими проникними пораненнями (двома) грудної клітки (з багатоосколковими переломами ІV- VI правих ребер, Х лівого ребра та тіла VI грудного хребця, з пошкодженнями верхньої та нижньої часток правої легені, спинного мозку, нижньої частки лівої легені та грудної частини аорти) і настала в результаті гострої крововтрати.
Вогнепальні кульові проникні поранення (два) грудної клітки призвели до смерті ОСОБА_7 .
Дії ОСОБА_4 є суспільно небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки ч.1 cт.115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, та вважав, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_5 не оспорювали правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 та не заперечували проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд за його відсутності клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
За результатами проведеного амбулаторного судово-психіатричного дослідження комісія судових експертів психіатрів дійшла висновків: підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, виявив тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді «Психотичного розладу (переважно галюцинаторного) внаслідок сполученого вживання психостимуляторів, опіатів та канабіоідів» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.52 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок свого психічного стану був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 виявляє інший хворобливий стан психіки у вигляді «Розладів особистості і поведінки внаслідок сполученого вживання декількох наркотичних засобів та використанням інших психоактивних речовин, синдром залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.52 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, виявив тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді «Психотичного розладу (переважно галюцінаторного) внаслідок сполученого вживання психостимуляторів, опіатів та канабіодів» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.52 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в теперішній час виявляє інший хворобливий стан психіки у вигляді «Розладів особистості і поведінки внаслідок сполученого вживання декількох наркотичних речовин, синдром залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.52 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності позбавляють його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, експертна комісія рекомендує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (ч.5 ст. 94 КК України).
За своїм психічним станом підозрюваний ОСОБА_4 може розуміти зміст підозри, приймати участь у слідчих діях та постати перед судом, але потребує додаткових роз`яснень та обов`язкової участі захисника.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, в стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як страждав на тимчасовий розлад психічної діяльності, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ч.1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.
Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (п. 4 ч. 1 ст. 94 КК України).
У теперішній час ОСОБА_4 страждає на тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді «Психотичного розладу (переважно галюцінаторного) внаслідок сполученого вживання психостимуляторів, опіатів та канабіодів» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.52 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого він не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.
При цьому, застосовуючи до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, суд враховує положення ч.5 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України, тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню.
Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу - Дніпровська філія «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центру психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання рішення суду законної сили - залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з неосудністю особи стягненню не підлягають.
Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 92, 93, 94 КК України, ст. ст. 100, 503, 508, 512, 513 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу - Дніпровська філія «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центру психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання рішення суду законної сили залишити без змін.
Речові докази у справі, а саме: шапку чорного кольору, 1 металевий фрагмент, 1 набій, магазин до автомату, 12 стріляних гільз, 30 набоїв, АКСУ 74 з магазином до нього, куртку, шапку, дві рукавиці, 1 набій, куртку камуфляжного кольору, штани камуфляжного кольору, РПК74 з магазином та 45 набоїв, паперовий конверт зі змивами з обох рук ОСОБА_4 , паперовий конверт зі змивами з обличчя ОСОБА_4 , паперовий конверт зі зрізами нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_4 , полімерний контейнер з марлевим тампоном зі зразком крові ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ мобільний телефон «Tecno», переданий потерпілому під зберігальну розписку вважати повернутим потерпілому.
Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1