Справа № 357/4558/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000026, внесеному до ЄРДР 29.03.2022 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Строїнці Тиврівського району, Вінницької області, громадянина України, із неповною вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця за призовом осіб офіцерського складу, офіцера штабу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «лейтенант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у військовій частин НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за призовом осіб офіцерського складу, у військовому званні «лейтенант», перебуваючи на посаді офіцера штабу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, у порушення вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.03.2022, приблизно о 20 годині 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у будівлі штабу військової частини НОМЕР_1 на території військового містечка № НОМЕР_2 , яке дислокована по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями, діючи за відсутності відносин підлеглості, з метою уникнення відповідальності за виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані, завдав удар шматком цегли по обличчю заступнику командира з морально-психологічного забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_6 , який в цей час виконував обов`язки чергового вказаного військового містечка та виявив у лейтенанта ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп`яніння, про що мав доповісти командуванню військової частини.
Нанесеним ударам старшому лейтенанту ОСОБА_6 спричинено рани на обличчі зліва, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні фізичного насильства, що заподіяло легкої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України.
У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 27.07.2022 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 якому, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 406 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки. Також, на підставі ст. 58 КК України, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, замість призначеного покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків із суми його грошового забезпечення.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, а саме у тому, що порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні фізичного насильства, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, Просив затвердити угоду про визнання винуватості з узгодженою в ній мірою покарання.
Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився. Суду надано заяву про розгляд справи без його участі та згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 . При її затвердженні та узгоджені міри покарання, враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, беззаперечне визнання своєї винуватості, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Також, враховуючи, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання. Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.
Статтею 58 КК України, передбачені служ,ові обмеження для військовослуєжбовців. Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 58 КК України, покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.
Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків (ч.2 ст.58 КК України).
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_3 , при укладенні угоди ст. 58 КК України, і призначення покарання замість позбавлення волі покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк із максимальним відсотковим відрахуванням в дохід держави.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 27.07.2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.07.2022 року покарання - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 58 КК України, замість покарання у виді двох років обмеження волі, до ОСОБА_3 , застосувати службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків із суми його грошового забезпечення.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1