Провадження № 1-кп/727/110/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 3 м. Чернівці клопотання обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України ОСОБА_6 про відмову від захисника та призначення іншого захисника, - ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 від 13.11.2020 року відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про відмову від захисника ОСОБА_11 з підстав різної позиції та тактики захисту його інтересів в засіданні та про призначення іншого захисника центром надання безоплатної допомоги.

В обгрунтування своєї позиції обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що при конфіденційній бесіді з адвокатом з`ясував різні погляди на тактику захисту його з боку захисника ОСОБА_11 , а тому категорично висловився з небажання подальшого здійснення його захисту в суді захисником ОСОБА_11 .

Захисником ОСОБА_11 клопотання і позиція обвинуваченого ОСОБА_6 була підтримана в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Інші учасники процесу не заперечували проти заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів, заслухавши думку сторін кримінального судового провадження, зважає на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, який згідно ст.. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_6 перебуває під вартою та утримується в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор.

На стадії досудового розслідування, на підставі відповідного доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області від 31.08.2021 року №024-0000706, на захист інтересів ОСОБА_6 був призначений захисник ОСОБА_12 , який неодноразово в судові засідання не з`являвся та відомостей про поважність причини неявки суду не повідомляв.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.04. 2022 року, задоволено було клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про заміну захисника та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області, в порядку призначення захисника обвинуваченому іншого захисника. Дорученням від 08.04.2022 року № 024-0000326 призначив адвоката ОСОБА_11 забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_6 .

У частині другій статті 63 Конституції України задекларовано, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист, зміст якого становить сукупність наданих йому законом можливостей для спростування підозри, обвинувачення, пом`якшення покарання, а також захисту своїх особистих інтересів. Забезпечення права на захист це правове положення, згідно з яким посадові особи, які здійснюють кримінальне провадження, зобов`язані забезпечити підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, виправданому сукупність процесуальних прав, завдяки яким вони отримують можливість захищатися передбаченими законом способами від підозри чи обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування.

Відповідно до положень ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Стаття 49 КПК України передбачає випадки в яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 8 п. 3 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02.07.2012 № 967/5, регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) (далі - регіональні центри) відповідно до покладених на них завдань укладають контракти/договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 8 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2012 року № 1214). У ст. 20 КПК України визначені складові забезпечення права на захист. Доктринальний аналіз даної норми свідчить, що забезпечення права на захист передбачає три форми реалізації цього права: самостійна реалізація підозрюваним, обвинуваченим, виправданим, засудженим права на захист, а саме право надавати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватися правовою допомогою захисника; наявність у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду обов`язку сприяти підозрюваному, обвинуваченому, виправданому, засудженому в реалізації права на захист шляхом роз`яснення йому прав та забезпечення права на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Наведене відповідає міжнародним стандартам, викладеним у частині першій статті 11 Загальної декларації прав людини, пункті «d» частини третьої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та пункті «с» частини третьої статті 6 Конвенції.

У відповідності з пунктом 3 частини 3 статті 42 КПК України обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату. Відповідно до п. 7 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", право на безоплатну правову допомогу, окрім інших осіб, мають: особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, - на правову послугу, передбачену п. п. 1, 3 ч. 2ст. 13 цього Кодексу.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 не має можливості залучити захисника самостійно, а участь захисника під час розгляду цього кримінального провадження є обов`язковою, від захисника ОСОБА_13 в категоричній формі відмовився, мотивуючи відмову тим, що у нього з захисником ОСОБА_11 різні позиції та різна тактика захисту його інтересів в засіданні, з метою забезпечення безперервності судового процесу, дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження та забезпечення належного права на захист обвинуваченого ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні злочинів за ознаками ч. 5 ст. 185 КК України, що відноситься до злочинів особливо тяжких, в яких участь захисника є обов`язковою, з урахуванням і підтримання самим захисником ОСОБА_11 позиції обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від її послуг надання правової допомоги, внаслідок різних позицій по тактиці захисту, з урахуванням думку прокурора і інших учасників процесу, які відповідно підтримали клопотання ОСОБА_6 та не порушення права обвинуваченого на захист, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає до задоволення, так як право особи на призначення захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є правом вільного вибору захисника своїх прав. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 р. № 386/5.

Такою є і правова позиція Верховного Суду в справі № . № 639/645/19.. Зокрема, ВС зазначив, що підозрюваний, обвинувачений має право, в тому числі на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження, а також на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату (ст. 42 ч. 3 п. 3 КПК України).

Верховний Суд роз`яснив, що реалізація права на відмову від захисника та відповідна належна правова процедура визначена ст. 54 КПК України, частинами 1 та 3 якої зокрема передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його, проте відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням. Суд касаційної інстанції зауважив, що вимоги законів щодо підстав та порядку відмови (заміни) особи (підозрюваного, обвинуваченого) від захисника не вказують на конкретну форму волевиявлення особи, необхідну для вирішення судом питання про відмову від захисника. Не містять зазначені положення законів і покладеного на особу, яка відмовляється від захисника, обов`язку обґрунтовувати чи доводити суду наявність обставин, які, на її думку, вказують на те, що захисник не здійснює належним чином захист та не виконує свої професійні обов`язки.

Цей принцип узгоджується і з рішенням ЄСПЛ по справі Камасінскі проти Австрії, де ЄСПЛ постановив наступне: «Держава не може нести відповідальність за кожен недолік з боку адвоката, призначеного в цілях безоплатної правової допомоги … Незалежність правничої професії від держави означає, що здійснення захисту є прерогативою обвинуваченого і його адвоката, незалежно від того, чи адвокат був призначений в рамках безоплатної правової допомоги або його послуги оплачуються з приватних джерел. Суд згоден з Комісією, що уповноважені національні органи зобов`язані відповідно до Статті 6, § 3 (с) втручатися тільки тоді, коли нездатність призначеного адвоката забезпечити ефективне представництво є очевидною або доводиться до їхнього відома в якийсь інший спосіб». Мовчання адвоката і очевидне невиконання ним його основних обов`язків також можуть служити підставою для втручання держави. У справі Фалькао Душ Сантуш проти Португалії адвокат був присутній на суді, але мовчав, не проводив перехресного допиту свідків і не вдавався до інших дій від імені заявника49, який неодноразово скаржився органам держави на таке погане представлення його інтересів. ЄСПЛ зазначив, що органи держави не змогли гарантувати реальну правову допомогу, на відміну від простого «призначення» адвоката, і що вони були зобов`язані втрутитися.

У відповідності до частини 3 статті 49 КПК України, вимога суду про призначення захисників є обов`язковою для негайного виконання Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Керуючись ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» ст. ст. 42, 49, 52, 372 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від захисника та призначення іншого захисника - задовольнити.

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області, у зв`язку з відмовою від захисника ОСОБА_11 (доручення №024-0000326 від 08.04.2022), призначити захисника обвинуваченому за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває під вартою та утримується в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор, для надання безоплатної правової допомоги та участі в судому засіданні, повторно призначеному до судового розгляду на 14.00 годин 20 травня 2022 року, з зобов`язанням до даного часу ознайомитися з матеріалами кримінального провадження №0000916 від 13.11.2020 року (які знаходяться в сторони обвинувачення, прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_15 ).

Копію даної ухвали невідкладно направити для виконання до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області (м. Чернівці вул. Аксенина, 5).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3