26.07.2022 Єдиний унікальний номер 205/5826/21
Провадження № 1-кп/205/68/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002676 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого повну середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2022 року за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 15.08.2019 року, близько 16.00 год. перебував за адресою: АДРЕСА_2 де відпочивав разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , який мав при собі мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia Lumia» імеі: НОМЕР_1 . У цей момент у ОСОБА_3 раптово виник кримінально протиправний намір, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, ОСОБА_3 сказав ОСОБА_8 , передати йому мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia Lumia» імеі: НОМЕР_1 , у якого телефон перебував на зберіганні, з метою передати його ОСОБА_7 , заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне.

ОСОБА_8 , довіряючи ОСОБА_3 , і сподіваючись на те, що останній передасть мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia Lumia» імеі : НОМЕР_1 ОСОБА_7 , добровільно передав йому зазначений мобільний телефон.

Після чого ОСОБА_3 , взявши в руки мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia Lumia» імеі: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та утримуючи його, почав пересуватися вулицями м. Дніпра, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, яка становить 2 499 гривень

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні просили суд про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні також не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження доказів щодо усіх обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, посилаючись на повне визнання всіх обставин, викладених у обвинувальному акті.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 15.08.2019 року, близько 16.00 год. перебував за адресою: вул. Гідропаркова, 1 в м. Дніпро, де відпочивав разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , який мав при собі мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia Lumia» імеі: НОМЕР_1 та його знайомим ОСОБА_8 . ОСОБА_3 сказав ОСОБА_8 , передати йому мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia Lumia» імеі: НОМЕР_1 , у якого телефон перебував на зберіганні, з метою передати його ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 і зробив. Проте він, ОСОБА_9 , зазначений мобільний телефон ОСОБА_7 не повернув, а здав його в ломбард.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання свої вини, повне відшкодування заподіяної шкоди, а також перебування на його утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії кримінальних проступків, данні про особу обвинуваченого, який має судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, неодружений, має на утриманні неповнолітню доньку.

Таким чином, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, оскільки ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до постановлення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області вироку відносно нього від 16.05.2022 року, суд, у відповідності вважає, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, призначене за цим вироком покарання має бути повністю поглинуто покаранням, призначеним Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 16.05.2022 року з визначенням остаточного покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, а також з урахуванням принципів гуманізму та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки на переконання суду, звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з випробуванням та встановленням йому іспитового строку кращою мірою буде впливати на його виправлення, ніж відбування ОСОБА_3 реального покарання у вигляді обмеження волі, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від призначеного йому остаточного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України .

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була проведена судова товарознавча експертиза № 4020-19 від 29.08.2019 року, витрати на яку документально підтверджені на суму 314,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначене ОСОБА_3 за цим вироком покарання у вигляді обмеження волі повністю поглинути покаранням у вигляді позбавлення волі, призначеним йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного йому остаточного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в один рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави 314 (триста чотирнадцять) гривень витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 4020-19 від 29.08.2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1