Справа № 724/6/21
УХВАЛА
24 травня 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді у кримінальному провадженні щодо розгляду клопотання Дністровського районного сектору №3 філії Державної установи „Центр пробації в Чернівецькій області про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_3 .

Сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4

засуджений: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_5 з тієї підстави, що суддя брав участь у досудовому розслідуванні кримінального провадження зареєстрованого у ЄРДР №0000002 від 02 січня 2019 року, у якому ОСОБА_3 було визнано винним.

Заслухавши думку прокурора, вважаю, що заяву про відвід судді слід задовольнити.

Згідно до ч.1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Та обставина, що ОСОБА_5 як слідчим суддею Хотинського районного суду було розглянуто клопотання про призначення експертизи у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000002, свідчить про неможливість подальшого розгляду кримінального провадження суддею ОСОБА_5 ..
Зокрема згідно вироку Новоселицького районного суду від 05 квітня 2021 року, який винесений у кримінальному провадженні зареєстрованому у ЄРДР №0000002, ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на один рік шість місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 був звільнений від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Начальник Дністровського районного сектору №3 філії Державної установи „Центр пробації в Чернівецькій області направив до суду матеріали щодо засудженого ОСОБА_3 для вирішення питання про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку.

Відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі (Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.66 рішення Європейського суду з прав людини в справі „Мироненко і Мартенко проти України (Заява N 4785/02), яке набуло статусу остаточного 10.03.2010 року, і офіційно опубліковано в „Офіційному віснику України від 08.11.2010 року, № 83, стор. 93, стаття 2932, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності . У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Відповідно до п.67 даного рішення Суду особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно до п.69 даного рішення Суду, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Згідно п.70 даного рішення Суду у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22 квітня 1994 року у справі Сайрава ді Карвальо, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Наведена в заяві ОСОБА_3 обставина може викликати в учасників кримінального провадження об`єктивно обґрунтовані сумніви та підозру у недостатній неупередженості судді.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про ОСОБА_3 відвід судді ОСОБА_5 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду клопотання Дністровського районного сектору №3 філії Державної установи „Центр пробації в Чернівецькій області про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_3 у кримінальному провадженні зареєстрованому у ЄРДР №0000002 від 02 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: