Справа № 953/3045/22
н/п 1-кс/953/1715/22
"26" квітня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
Судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
16.12.2021 до Київського районного суду м. Харкова з Київської окружної прокуратури м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, просив повністю відмовити в задоволенні вказаного клопотання у зв`язку з тим, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли, та обвинувачений перебуваючи на волі може з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення переховуватися від суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що свідчить про реальні спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, відсутність міцних соціальних зв`язків, не має офіційного місця роботи, відсутність постійного місця мешкання. Обвинувачений може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні в тому числі, які не допитані на даний час в ході судового розгляду, що підтверджується тим, що обвинуваченому відомі анкетні дані, місце мешкання свідків, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинуваченим вчинено тяжкий та особливо тяжкий злочини проти власності, що вказує на модель його поведінки, та можливість вчинення інших тотожних кримінальних правопорушень та продовження своєї злочинної діяльності, так як відносно ОСОБА_3 до суду направлено два обвинувальні акти за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. На теперішній час у встановлений строк закінчити судовий розгляд не є можливим, а ризики які заявлялися не зменшились та мають місце. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, доцільно відмовити у зміні запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 . У зв`язку з викладеним, просить повністю відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного відносно ОСОБА_3 . Прокурор також надав заяву, в якій просив в зв`язку з проведенням військових дій на території м. Харкова та його перебуванням у значній віддаленості від місця судового розгляду, провести судове засідання у вказаній справі без його участі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, надав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та без участі його підзахисного.
У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, а також на цей час активними бойовими діями в передмісті міста Харкова та неможливістю забезпечення особистої участі обвинуваченого в судовому засіданні доставити обвинуваченого ОСОБА_3 до зали судового засідання Київського районного суду м. Харкова, а також забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні у режимі відеоконференції із ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де він на теперішній час тримається під вартою, є неможливим, а тому суд розглядає клопотання адвоката без участі обвинуваченого.
Суд, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступного.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи Харківський слідчий ізолятор в межах строку досудового розслідування на 60 діб - до 26.11.2021 включно, із визначенням суми застави у розмірі 681 000,00 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2021 продовжено ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи Харківський слідчий ізолятор в межах строку досудового розслідування на 30 діб - до 24.12.2021 включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 681 000,00 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 продовжено ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи Харківський слідчий ізолятор строком на 60 діб - до 21.02.2022 включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 681 000,00 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 продовжено ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи Харківський слідчий ізолятор строком на 60 днів - до 16.04.2022 включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 681 000,00 грн.
Зі змісту ст. 177, 178 КПК України слідує, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
При розгляді клопотання судом враховується, що ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, одружений, обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за які передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ( Бекчиєв проти Молдови §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти ( Ідалов проти Росії , Гарицьки проти Польщі , Храїді проти Німеччини , Ілійков проти Болгарії ).
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.
Крім того, обвинувачений не працює, вчинив корисливе кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Більш того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05.30 год 24.02.2022.
В Листі Верховного Суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», Верховний Суд зазначив, що слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану та, за наявності необхідних для цього підстав, за клопотанням підозрюваного доречно ухвалювати рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу, для їх подальшого внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.
Також, виходячи зі стану ведення воєнних дій, у місцях ведення активних бойових дій за клопотанням підозрюваного доречно розглядати питання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Тобто, на період воєнного стану Верховний Суд зазначив про можливість зміни запобіжного заходу саме у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави або домашнього арешту.
Враховуючи викладене, на теперішній час суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а тому, в цій частині клопотання адвоката ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
При цьому, враховуючи що обвинувачений ОСОБА_3 тримається під вартою вже 7 місяців, а також те, що на території України введено воєнний стан у зв`язку з збройною агресією Російської Федерації, враховуючи активні бойові дії в передмісті місті Харкові, слідчий суддя вважає можливим змінити розмір застави, яка повинна бути помірною для обвинуваченого та визнає її відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 297 720 гр. (2481 х 120 = 297 720 гр.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 201 331 КПК України, суд, -
Відмовити захиснику ОСОБА_4 в зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на домашній арешт.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України або на користь Збройних сил України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до 12 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України або на користь Збройних сил України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1