Справа №478/936/22 пров. 1-кп/478/75/2022
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2022 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю:секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2022 року,

В с т а н о в и в:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 . В обґрунтування своєї заяви зазначив, що на підтвердження процесуальних повноважень прокурором надана постанова керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 04 вересня 2022 року про призначення групи прокурорів, яка винесена на окупованій до сьогодення території України, а саме в місті Херсон, що викликає сумнів в легітимності останнього та безсторонності і неупередженості прокурора ОСОБА_3 , який може в інтересах окупаційних військ, які знаходяться у місті Херсон станом на 24.10.22 року процесуально діяти відносно Українського військового ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисних адвокат ОСОБА_6 заяву про відвід прокурора підтримали, просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що Херсонська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону з 07 квітня 2022 року дислокується у місті Кривий Ріг, керівник та прокурори даної прокуратури виконують свої процесуальні обов`язки, тому просив відмовити в задоволенні заяви про відвід прокурора.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про відвід, а також матеріали справи 478/937/22, суд приходить такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор у кримінальному провадженні історично і нормативно відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція прокурора у змагальному кримінальному процесі. Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 9 КПК України він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливими для досягнення завдань кримінального провадження, ніж судді, оскільки він згідно зі статтею 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи. Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у визначеній процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а з іншого, - недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (стаття 131-1 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (стаття 36 КПК України) для здійснення завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України) та забезпечення законності (стаття 9 КПК України).

Необ`єктивність або упереджене ставлення прокурора до учасників кримінального провадження є підставою для відводу (самовідводу) прокурора. Закріплення в національному законі загального переліку підстав для відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні нарівні з нормами, які регулюють порядок призначення та заміни прокурора, забезпечує об`єктивність і неупередженість прокурора в кожному кримінальному провадженні. Якщо ж прокурор особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні. Підстава, передбачена пунктом 3 частини 1 статті 77 КПК України передбачає існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, і такі випадки неможливо передбачити і унормувати. Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночний характер цієї обставини у кожному конкретному випадку.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим (стаття 80 КПК України). Тобто представлені заявником аргументи мають сформувати у суду переконання, що прокурор постановляє процесуальні рішення та вчиняє процесуальні дії (або, навпаки, допускає бездіяльність), які хоч і належать до його повноважень, однак з якоїсь причини, не є об`єктивними. Доводи, наведені в мотивування відводу, не можуть ґрунтуватися лише на критиці постановлених рішень та вчинених дій або незгоді з ними.

Розглядаючи наведені адвокатом підстави для відводу, суд бере до уваги два критерії упередженості - суб`єктивний та об`єктивний. Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності, упередження, зацікавленості; об`єктивний критерій визначається достатніми гарантіями для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість прокурора, що може бути перевірена.

Із змісту наданої заяви про відвід вбачається, що захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 пов`язує упередженість прокурора з тим, що керівником Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 в постанові про призначення групи прокурорів зазначено місто Херсон, тому прокурор ОСОБА_3 може діяти в інтересах окупаційних військ, які знаходяться в місті Херсон.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Постанова керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіони ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 04 вересня 2022 року виготовлена на офіційному бланку, з зазначенням юридичної адреси (м. Херсон вул. Пугачова, 5). Враховуючи викладене, сумніви захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 стосовно неупередженості прокурора не визнаються обґрунтованими. Сторона захисту не надала достатньої інформації щодо можливих видимих ознак упередженості, як і доказів на підтвердження будь-яких обставин, зазначених у статті 77 КПК України, тому суд не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими. До цього слід додати, що згідно з частинами 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. При цьому заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Ці правила спрямовані на певну недоторканість прокурора як суб`єкта, уповноваженого приймати процесуальні рішення, від його необґрунтованого усунення від участі у кримінальному провадженні в тих випадках, коли такі рішення є невигідними для учасників, а також на недопущення зловживання правом на відвід.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 314, 372, 376 КПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2022 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1