Справа № 522/9801/16-к
Провадження № 1-кп/522/50/18
У Х В А Л А
В порядку ст. 201 КПК України

15 листопада 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора та про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченій ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187 КК України,
Учасники процесу
Прокурор - ОСОБА_7 ,
Обвинувачена - ОСОБА_5 ,
Захисник - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0003189 від 19.05.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187 КК України.
Під час судового засідання адвокат ОСОБА_6 заявив відвід прокурору з тих підстав, що протягом тривалого строку, публічний обвинувач не надає суду доказів для здійснення їх дослідження під час судового розгляду, що свідчить про упередженість та необ`єктивність прокурора. Крім того, захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, у зв`язку із тривалим позбавленням її волі, що не може бути виправданим жодним із ризиків.
Обвинувачена підтримала заяву про відвід, та клопотання про зміну запобіжного заходу.
Прокурор залишив питання на розсуд суду стосовно відводу, а у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу просив відмовити.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.
Згідно статті 77 КПК України, прокурор, слідчий не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Так, факти на які посилається захисник не є підставою передбаченою у ст. 77 КПК України для відводу прокурору, оскільки у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, висуває та підтримує публічне обвинувачення прокурор. Згідно зі ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності. За таких обставин, суд не вбачає у діях прокурора підстав для задоволення заяви для відводу.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Так, ризик, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, на думку суду є обґрунтованим, оскільки остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого та насильницького злочину, відповідальність за який передбачена виключно у виді позбавлення волі.
Крім того, свідки в даному кримінальному провадженні не допитані судом, у зв`язку із чим зі сторони обвинуваченої можуть вчинятися дії з метою зміни свідками своїх показань.
Також, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує обставини вказані у ст. 178 КПК України, а саме сімейний стан обвинуваченої, на утриманні якої є неповнолітня дитина, тобто стійкі соціальні зв`язки, важкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою, та наявність відповідних ризиків.
З урахуванням вище викладеного, тривалості судового провадження та того факту, що нові ризики не з`явилися, суд приходить до висновку, що достатнім запобіжним заходом буде цілодобовий домашній арешт.
Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.ст. 77-81, 331, 372, 132, 176-178, 181, 193-194, 196-197 КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_7 - відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченій - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_5 , виконувати передбачені ст. 194 КПК України обов`язки прибувати по першому виклику до суду на визначений ним час; здати на зберігання до відповідного органу документи, що дають право для виїзду закордон, утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу становить два місяці тобто до 15.01.2019 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Суддя
15.11.2018