ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9480/22
провадження № 1-кп/753/1558/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001934 від 07.07.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ,

Республіки Білорусь, білоруса, громадянина Республіки Білорусь,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше на території України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 30 серпня 2022 року.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 07 липня 2022 року, приблизно о 15 год. 08 хв., зайшов до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Київ, вул. Садова, 39, діл. 1Д, де умисно, з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти чуже майно в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вказаного ресторану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, проник до приміщення кухні, де взяв з полиць майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: барсетку «Marlboro» червоного кольору, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, та в середині якої знаходилось наступне майно: гаманець коричневого кольору з грошовими коштами в сумі 235 грн, 5 євро, що за курсом НБУ становить 149,05 грн, 1 долар США, що за курсом НБУ становить 29,25 грн, та майно, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, а саме: банківська картка, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, та з викраденими речами направився до виходу із приміщення ресторану, тим самим намагався таємно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану та виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 був викритий та зупинений співробітниками вказаного ресторану разом з наявним при ньому майном, яке він намагався викрасти, чим міг спричинити матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 431,30 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав суду детальні показання щодо обставин вчиненого, що 07 липня 2022 року, у денний час доби, зайшов до приміщення ресторану, проник до приміщення кухні, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, взяв майно з полиць, що належить ОСОБА_5 , розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, та з викраденим намагався зникнути, але був затриманий співробітниками вказаного ресторану разом з наявним при ньому майном. Отже виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі. У вчиненому щиро кається.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: раніше на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з середньо-спеціальною освітою, офіційно працює менеджером з продаж, молодого віку, з урахуванням чого суд вважає можливим призначити мінімальне за санкцією статті покарання.

З урахуванням встановлених даних про особу обвинуваченого, тяжкості вчиненого злочину, однієї обставини, яка пом`якшує покарання, підстав для застосування положень статей 75, 76 КК України суд не вбачає.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Запобіжний захід під час судового розгляду не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід під час судового розгляду не обирався.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання у порядку виконання вироку, що набрав законної сили.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: лазерний диск із відеозаписом від 07 липня 2022 року, зафіксованих на камери відеоспостереження ресторану «Парус», за адресою: м. Київ, вул. Садова, 39, діл. 1Д, зберігати у матеріалах кримінального провадження; викрадене майно повернуте потерпілому, залишити останньому як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1