Справа № 464/4181/22
пр.№ 1-кс/464/1030/22
У Х В А Л А

20 вересня 2022 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до документів,
у с т а н о в и в :

Слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На підставі ч.4 ст.163 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання у відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться документи.

Заслухавши прокурора в підтримку клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Виходячи із положень ст.ст.131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 26 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000715 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України.

Як регламентовано ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст.161 КПК України.
Таким чином, з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів має право звернутися сторона кримінального провадження.
У даному випадку з відповідним клопотанням звернувся слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, тобто слідчий органу Національної поліції України.
Відповідно до ч.2 ст.216 КПК України кримінальні провадження про злочини, передбачені ст.110 КК України, відносяться до підслідності органів безпеки.
Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану - ч.5 ст.36 КПК України.
У наданих слідчому судді матеріалах клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів немає відомостей про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000715 за органом поліції. Доказів об`єктивної необхідності здійснення досудового розслідування кримінального провадження, яке кваліфіковано за ст.110 КК України та не віднесено до підслідності Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, подане слідчому судді клопотання не містить.
До матеріалів клопотання не долучено доказів неефективності проведення досудового розслідування, не представлено відомостей щодо наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування органів безпеки чи здійсненням ними досудового розслідування в умовах воєнного стану, відсутня постанова керівника відповідного рівня прокуратури про зміну чи визначення територіальної чи предметної підслідності проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Твердження прокурора щодо правомірності проведення досудового розслідування слідчим органом Національної поліції, яким внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, до того часу, доки прокурор не визначить іншу підслідність ст.218 КПК України, є безпідставним, адже даної статтею врегульовано місце проведення досудового розслідування, а не підслідність між органами, які мають право розслідувати кримінальні правопорушення.

З огляду на це варто зазначити, що відповідно до положень п.2 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими визнаються докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елемента принципу верховенства права, про що йдеться у багатьох висновках Верховного Суду, є визнання доказів, одержаних під час досудового розслідування, недопустимими на підставі ст.86, п.2 ч.3 ст.87 КПК України, як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні з порушенням установленого законом порядку.
Такі висновки містяться, зокрема в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 563/1118/16-к, від 14 квітня 2020 року у справі № 761/34909/17, від 25 серпня 2021 року у справі № 668/14933/15-к.
Більше того, про те, що докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином, зазначено Верховним Судом в постанові від 24 травня 2021 року (справа № 640/5023/19).
А тому, за відсутності відповідних рішень прокурора про зміну підслідності кримінального провадження № 0000715, передачу досудового розслідування у ньому від органів безпеки до органів поліції з відповідним обґрунтуванням правових підстав такої зміни слідчий суддя позбавлений можливості зробити висновок про те, що клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів подане належною стороною кримінального провадження, визначеною відповідно до положень КПК України, з дотриманням належної правової процедури.
За наведених обставин у сукупності та правового регулювання клопотання слідчого слід вважати таким, що не відповідає вимогам ст.160 КПК України, відповідно у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України

п о с т а н о в и в :

Відмовити у клопотанні.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5