Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2310/22
У Х В А Л А

08 червня 2022 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , ОСОБА_4 представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що 09 серпня 2013 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_8 , яке подане за заявою ОСОБА_9 про накладення арешту на майно задоволено, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитловий будинок (літ.Л) - заклад громадського харчування, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, загальною площею 3504.4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В провадженні слідчого відділу Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходились матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002989 від 02.04.2013 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Вказане кримінальне провадження порушено за заявою ОСОБА_6 .

Постановою прокуратури Печерського району м. Києва від 23.07.2013 року були виділені документи, що містять дані про злочин.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 25.07.2013 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказані матеріали досудового розслідування перебувають у Подільському управлінні поліції Головного управлінця Національної поліції у м. Києві.

Разом з тим, об`єкт нерухомого майна, на який накладено арешт за зверненням ОСОБА_9 (нежитловий будинок (літ.А) - заклад громадського харчування, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, загальною площею 3504.4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ), належить ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією з Реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 15.08.2013 року.

На думку заявника, такий арешт є необгрунтованим, оскільки відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Представник власника майна в судовому засіданні підтримав подане клопотання і просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні посилався на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено, в провадженні слідчого відділу Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходились матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002989 від 02.04.2013 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, які в подальшому були виділені в окреме провадження.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2013 було накладено арешт на майно на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитловий будинок (літ.Л) - заклад громадського харчування, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, загальною площею 3504.4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявник вказує на необґрунтованість накладення арешту, що обумовлює межі дослідження слідчим суддею.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

До того ж, прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 було винесено постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного від 14.12.2020 якою кримінальне провадження № 0000478 від 25.07.2013 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливостей їх одержання через закінчення строків досудового розслідування.

Таким чином, правова підстава для арешту спростовується наданими заявником доказами, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, враховуючи при цьому співмірність обмеження права власності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печорського районного суду м. Києва від 09 серпня 2013 року по справі № 757/17328/13-к, на нежитловий будинок (літ.А) - заклад громадського харчування, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві приватної власності.

Повний текст ухвали виготовлено 11.06.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1