Справа № 127/6765/22
Провадження №11-кп/801/455/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із секретарем ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)
та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2022 року, якою продовжено строк дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Під час підготовчого судового засідання ухвалою суду від 30 березня 2022 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Мотивуючи прийняте рішення, суд врахував тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , його особу та те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу в частині продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. Свої вимоги мотивує тим, що наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено, а висновок суду про відсутність у ОСОБА_6 соціальних зв`язків та стримуючих факторів, є необгрунтованим, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, зареєстрований та має постійне місце проживання, де мешкає разом з дружиною та малолітніми дітьми, до затримання працював за цивільно-правовими угодами, отримує пенсію за віком як потерпілий IV категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначає, що лише тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши ухвалу суду першої інстанції та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою.

Так, судом встановлено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та виправдовують продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця проживання. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_6 зможе ухилятись від явки до суду та продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, потерпілі та свідки у кримінальному провадженні не допитані, що утворює ризик впливу на них з боку обвинуваченого.
Розглядаючи можливість застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд дійшов вірного висновку про відсутність на те підстав. Зокрема, обвинувачений не проживає за місцем реєстрації, не планує проживати, а також не має наміру проживати за адресою, де він мешкав до затримання, що не дозволить контролювати виконання такого запобіжного заходу органами поліції.

Колегія суддів вважає, що наявність у обвинуваченого чотирьох малолітніх дітей, з якими він згідно довідки Глинського Старостинського округу Калинівської міської територіальної громади Вінницької області від 04.02.2022 не проживає, не заперечує ризику його повторної протиправної поведінки.

Рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у рішеннях якого, зокрема, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3