Справа № 740/1893/22
Провадження № 1-кс/740/639/22
УХВАЛА
18 липня 2022 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- слідчого ОСОБА_3 ,

- прокурора ОСОБА_4 ,

- особи, стосовно якої подано клопотання, ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, працює адміністратором на мийці в м. Києві, раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні від 06 липня 2022 року № 0000648 за ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

У поданому до суду клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб з особистих мотивів, з метою зберігання та носіння вибухового пристрою, незаконно придбав наступальну осколкову ручну гранату РГН, яку став зберігати та носити при собі без передбаченого законом дозволу.

06.07.2022 у період часу з 20.28 год. по 20.56 год. працівниками поліції по вул. Станіслава Прощенка, 21, у м. Ніжині, поблизу магазину «М`ясний магазин», у ОСОБА_5 вилучено наступальну осколкову ручну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм та яку останній незаконно зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання строком від 3 до 7 років позбавлення волі.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, яким зафіксовано обстановку в місці вчинення злочину та вилучено наступальну осколкову ручну гранату РГН; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , яка в своїх показах розповіла відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення та підтвердила що в гр. ОСОБА_5 знаходився предмет, схожий на гранату; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який в своїх показах зазначив, що 06.07.2022 року в кафе, де він працює, зайшов ОСОБА_5 і залишив предмет схожий на гранату; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який у своїх показах зазначив, що 05.07.2022 йому зателефонувала його дівчина ОСОБА_9 і повідомила що до неї приходив гр. ОСОБА_5 і погрожував їй гранатою, а 06.07.2022 він перебував на місці вчинення злочину і особисто бачив як ОСОБА_5 заходив до кафе і відразу вийшов з нього; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були присутні в якості понятих при вилученні гранати в ОСОБА_5 ; висновком експерта № СЕ-19/125-22/4217-ВТХ від 11.07.2022 р., згідно з яким вилучений у ОСОБА_5 предмет у конструктивному поєднанні є наступальною осколковою ручною гранатою РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів. У конструктивному поєднанні надані на дослідження корпус наступальної осколкової гранати РГН та ударно-дистанційний запал УДЗ придатні до вибуху.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали за вказаних у ньому обставин та просили задовольнити, обґрунтовуючи тим, що не виключається можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків. Тобто на цей час існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 у судовому засіданні частково погодився з обставинами, вказаними в клопотанні, при цьому не заперечував проти обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слід зазначити таке.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 4 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Нормами п. 1 ч. 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зазначені положення кореспондуються з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, якими встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При цьому слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Із доданих до клопотання матеріалів не вбачається, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у розумінні вищевказаних норм КПК України, адже стороною обвинувачення не надано жодних доказів вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру; не надано відповідних доказів і в судовому засіданні.

При цьому слід зазначити, що в силу положень КПК України запобіжний захід може бути обраний тільки стосовно особи, яка має статус підозрюваного або обвинуваченого.

За таких обставин, вважаю, що станом на час розгляду цього клопотання в суді ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, що виключає можливість обрання стосовно нього запобіжного заходу і є безумовною підставою для відмови у задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись ст. 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повну ухвалу складено і підписано 19 липня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1