ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1204/22

07 липня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000241 від 06.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ленінське Драбівського р-ну Черкаської обл., громадянки України, українки, неодруженої, непрацюючої, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 3 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в березні 2022 року, перебуваючи біля магазину «Дружба», що розташований за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 55, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбала, знайшовши прозорий полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-22/4364-НЗПРАП від 12.05.2022 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою (в перерахунку на амфетамін-основу) 0.238г., яку в подальшому, без мети збуту, зберігала при собі у лівому рукаві куртки до моменту виявлення та вилучення 07.05.2022 близько 00.40 год. під час здійснення особистого обшуку працівниками Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Вона ж, 06.05.2022 близько 20.00 год., перебуваючи біля зупинки громадського транспорту, що розташована навпроти автозаправної станції за адресою: Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Обухова, координати 49.692313, 32.021426, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбала, купивши у невстановленої слідством особи чоловічої статі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, за грошові кошти у сумі 15000 грн. порошкоподібну речовину білого кольору із світло-жовтим відтінком, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-22/4226-НЗПРАП від 09.05.2022, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою (в перерахунку на амфетамін-основу) 20,349г., яку в подальшому зберігала в салоні автомобіля марки ВАЗ 2105 номерні знаки НОМЕР_1 , а саме в підлокітнику водія, до моменту її виявлення та вилучення працівниками Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області під час проведення обшуку 06.05.2022 в період часу з 23.29 год. до 23.46 год.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих їй діяннях визнала в повному обсязі при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння нею кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, вона їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, вона зрозуміла всю протиправність своєї поведінки.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченої про обставини вчинення нею кримінальних правопорушень і приходить до висновку, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту та за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у особливо великих розмірах, без мети збуту.

У судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 3 статті 309 КК України: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту; незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у особливо великих розмірах, без мети збуту.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених нею кримінальних правопорушень, дані, які характеризують її особу, стан здоров`я, вік обвинуваченої, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок та тяжкий злочин, має постійне місце проживання та реєстрації, психічних розладів не має, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, неодружена.

Разом із тим, враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе врахувати у якості обставин, що пом`якшують її покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд не вбачає.

З урахуванням фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючих покарання обставин, особи винної, яка не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, думки прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченої без позбавлення її волі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкцій: ч. 1 ст. 309 КК України у виді трьох місяців арешту та ч. 3 ст. 309 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, яка передбачає поглинення менш сурового покарання більш суворим, призначити обвинуваченій остаточне покарання у виді позбавленням волі на строк п`ять років.

Окрім цього, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , зокрема, те, що вона раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде відповідати меті покарання.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 3 статті 309 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді трьох місяців арешту;
за ч. 3 ст. 309 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно обрати покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_4 протягом іспитового строку три роки, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: амфетамін, вагою 20,349 г. та 0,238 г., які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області - знищити; банківську карту, яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області передати власнику; два DVD-R диски з відеозаписами проведення обшуку та допиту, які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 3947,26 грн.
Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1