Номер провадження: 11-кп/813/471/22
Справа № 523/8191/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_3 ,

судді: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах АТ «Укртранснафта», на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2021 року в кримінальному провадженні №0000389, внесеному до ЄРДР 10.04.2020 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.06.2019 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки,

- обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 360 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 360 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік.

Згідно ст. 71 КК України до покарання за зазначеним вироком частково приєднано з урахуванням ст. 72 КК України не відбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2019 року, та остаточну міру покарання визначено у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не обиралась.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 , в період випробувального терміну за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2019 року, а саме 30.07.2019 року, біля 14:30 годин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, біля будинку №6, побачив кабельний колодязь, заліз до кабельного колодязю, де за допомогою гострого предмету пошкодив кабель міжміського зв`язку «Одеса» НПС «Августівка» лінії ВЗ «ОРНУ-ПЗД Одеса», що призвело до тимчасового припинення зв`язку з 14 години 30 хвилин по 22 години 10 хвилин 30.07.2019, завдавши АТ «Укртранснафта» майнової шкоди на проведення відновлювальних робіт на суму в розмірі 6260 гривень 88 копійок.

Після чого ОСОБА_9 місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

Таким чином, ОСОБА_9 , спричинив майнову шкоду АТ «Укртранснафта» на загальну суму 6260 гривень 88 копійок.

Окрім того, приблизно о 02 годині 00 хвилині, 31.03.2020 року, ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 67/69, побачив кабельний колодязь Ц1369 (сховища для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку), заліз до вищевказаного кабельного колодязю, де за допомогою гострого предмету пошкодив кабель міжміського зв`язку В34, Одеса НРПВ Южне ІНВ.№13-05020-1, що призвело до тимчасового припинення зв`язку з 02 години 00 хвилини по 10 годину 05 хвилину 31.03.2020, завдавши ОФ ПАТ «УКРТЕЛЕКОМУ», Центру Транспортної Мережі Одеської філії, майнової шкоди на проведення відновлювальних робіт на суму в розмірі 923 гривні 40 копійок.

Після чого, ОСОБА_9 місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

Таким чином, ОСОБА_9 спричинив майнову шкоду ОФ ПАТ «УКРТЕЛЕКОМУ», Центру Транспортної Мережі Одеської філії, на загальну суму 923 гривні 40 копійок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вироком суду, представник потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах АТ «Укртранснафта», не оспорюючи вини обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій та призначеного призначення покарання, звернувшись до суду із апеляційною скаргою, зазначив, що оскаржуваний вирок підлягає зміні у частині не вирішення питання щодо розгляду цивільного позову АТ «Укртранснафта», з огляду на наступне:

- у оскаржуваному вироку суд зазначив, що цивільних позовів не заявлено, що не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах справи наявний цивільних позов АТ «Укртранснафта»;

- обвинуваченим підлягають відшкодуванню збитки у розмірі 6260,88 грн, завдані АТ «Укртранснафта» у наслідок пошкодження ним оптико-волоконного кабелю зв`язку ОКЛБг-3-ДА12-6ч4Е-0,36Ф3,5/0,20Н12-12/0, що входить до ліній волоконно-оптичного зв`язку та з`єднує особливо важливі об`єкти АТ «Укртранснафта».

На підставі наведеного АТ «Укртранснафта» просить змінити оскаржуваний вирок в частині не вирішення питання щодо розгляду цивільного позову АТ «Укртранснафта» про стягнення матеріальної шкоди, та стягнути з ОСОБА_9 на користь АТ «Укртранснафта» матеріальну шкоду, завдану злочином, у розмірі 6 260,88 грн.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, однак вважала можливим розглядати справу за відсутності обвинуваченого, оскільки в апеляційній скарзі не ставить вимоги про погіршення становища обвинуваченого.

Представник потерпілого про дату, час та місце проведення судового провадження повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив (а.с. 127-128 т. 2).
Для забезпечення участі обвинуваченого під час апеляційного розгляду, а також швидкого та ефективного здійснення правосуддя, засідання у даному провадженні було визначено проводити у режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за участю обвинуваченого ОСОБА_9 .

Однак, судове засідання апеляційного суду у режимі відеоконференції за участю ОСОБА_9 , призначене на 23 серпня 2022 року, не відбулось з технічних причин, оскільки встановити зв`язок з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» було не можливо.

Приймаючи до уваги, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, та той факт, що системний аналіз статей 408, 420 та 421 КПК України указує на те, що апеляційний суд ухвалює рішення, яким погіршується становище обвинуваченого, у формі вироку, а в решті випадків - у формі ухвали, натомість в апеляційній скарзі представника потерпілого не ставиться вимога про скасування вироку і ухвалення апеляційним судом нового, а апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення участі сторін кримінального провадження у судовому засіданні, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника потерпілого та обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки судовий розгляд судом першої інстанції був проведений у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а в поданій апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального проступку, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Главою 25 Кримінального процесуального Кодексу України визначений порядок та особливості досудового розслідування кримінальних проступків.

Параграфом 1 Глави 30 КПК законодавцем, між іншим, визначений порядок спрощеного провадження щодо кримінальних проступків.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Пунктом 2 частини 3 статті 302 КПК визначено, що до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні окрім заяви підозрюваного, повинна бути додана письмова заява потерпілого, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Разом з цим, частиною 3 статті 381 КПК визначено, що спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Стосовно доводів апеляційної скарги, як на підставу для зміни судового рішення у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а саме невирішення питання щодо цивільного позову, апеляційний суд зазначає наступне.

Приписами Глави 9 КПК України регулюються питання відшкодування (компенсація) шкоди у кримінальному провадженні, цивільний позов, виплата винагороди викривачу.

Частиною 1 статті 127 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 статті 127 КПК України встановлено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли, не врегульовані КПК України до них застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За змістом ст. 129 КПК України вбачається, що при вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, або залишає без розгляду.

Відповідно до вимог абз. 7 п. 2 ч. 3 та абз. 6 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову та рішення про цивільний позов.

Тобто, відповідно до вимог КПК суд повинен навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, навести докази, якими це підтверджується, навести відповідні розрахунки сум, які підлягають стягненню.

Судом першої інстанції було безперечно встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 360 КК України, АТ «Укртранснафта» завдано майнову шкоду на загальну суму 6260 гривень 88 копійок.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000389, внесеного до ЄРДР 10.04.2020 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 360 КК України, представником потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах АТ «Укртранснафта», було пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди (а.с. 173-175 т. 1).

Однак, при скеруванні до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000389, внесеному до ЄРДР 10.04.2020 року, відносно ОСОБА_9 , стороною обвинувачення не було додано цивільного позову, який був пред`явлений до обвинуваченого під час досудового розслідування, тому, суд першої інстанції був позбавлений можливості прийняти рішення щодо цивільного позову.

Натомість, оскільки питання щодо цивільного позову під час судового розгляду вказаного кримінального провадження не вирішено, це питання може бути вирішено у порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК України).

Керуючись зазначеними та загальними засадами кримінального провадження щодо забезпечення доступу до правосуддя, і як наслідок можливості здійснення захисту прав потерпілого в судовому порядку, в тому числі і шляхом пред`явлення цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої злочином, та положеннями ч. 7 ст. 128 КПК, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити потерпілому його право на звернення з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства до місцевого суду.

Підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 408 КПК України апеляційний суд змінює вирок місцевого суду у разі:

1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з (1) необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, (2) скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, (3) збільшити суми, які підлягають стягненню, або (4) в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Таким чином, системний аналіз статей 408, 420 та 421 КПК указує на те, що апеляційний суд ухвалює рішення, яким погіршується становище обвинуваченого, у формі вироку, а в решті випадків - у формі ухвали.

Повертаючись до вимог апеляційної скарги представника потерпілого, останній просить змінити оскаржуваний вирок та стягнути з ОСОБА_9 на користь АТ «Укртранснафта» матеріальну шкоду. Проте, в поданій апеляційній скарзі не ставить вимогу про скасування вироку і ухвалення апеляційним судом нового в цій частині, що унеможливлює апеляційний суд вийти за межі апеляційної скарги.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що невирішення питання щодо цивільного позову судом першої інстанцій не є істотним порушенням вимог КПК України, не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості та призначення покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах АТ «Укртранснафта»,- залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2021 року в кримінальному провадженні №0000389, внесеному до ЄРДР 10.04.2020 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 360 КК України,- залишити без змін.

Роз`яснити потерпілому право на звернення з цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5