Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/4307/19
Провадження № 1-кп/553/294/2022
У Х В А Л А
Іменем України

04.08.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/553/294/2022 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки на цей час є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
- обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої та від 4 до 6 років позбавлення волі відповідно, крім того будучи обізнаним про наявність кримінального провадження за ч.2 ст.289 КК України ухвалою Комінтерніського районного суду м. Харкова від 14.07.2020 його було оголошено в розшук;

- обвинувачений може може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, тобто даний фактор може свідчити про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, відсутнє постійне місце роботи, що свідчить про відсутність постійного прибутку, тобто даний фактор може сприяти вчиненню нових кримінальних правопорушень;

- обвинувачений може впливати на свідків і потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання, просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні клопотання суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Наведені в судовому засіданні твердження захисника обвинуваченого щодо можливості вирішення судом питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з тримання під вартою судом вивчались та оцінювались у контексті можливості запобігти вказаним та встановленим вище ризикам. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником обвинуваченого, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень у справі.
В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати і на даний час, а інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та необґрунтованість тверджень сторони захисту щодо доцільності заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
З урахуванням викладеного, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, законним та обгрунтованим, а заперечення проти нього сторони захисту - безпідставними.
Керуючись ст.ст. 27,177,178,183,194,199,315,331,372,376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України, продовжити строком на 60 днів, тобто по 02 жовтня 2022 року, включно.

Відкласти підготовче судове засідання на 10 год.30 хв. 12.09.2022 та провести його в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор".
Зобов`язати ДУ "Харківський слідчий ізолятор" забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні 12.09.2022 та працездатність апаратного комплексу для відеоконференцзв`язку з Ленінським районним судом м. Полтави.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1