ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/914/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/201/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні Тернопільського апеляційного суду 14 липня 2022 р. матеріали за апеляційною скаргою представника особи, щодо якої накладено арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2022 р.,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської обл. від 20 червня 2022 р. задоволено клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому є деревина, реєстраційний талон серії НОМЕР_2 , ключі запалювання до вищевказаного автомобіля, товаро-транспортна накладна серії 12ААИ №260117 від 16.06.2022, накладна б/н від 14.12.2021, копії товаро-транспортних накладних на 3 аркушах.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник особи, щодо майна якої накладено арешт, - ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту скасувати та прийняти нову ухвалу, якою в клопотанні прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000059 від 16 червня 2022 р., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відмовити.

Вважає ухвалу необґрунтованою та винесеною без достатніх на те підстав, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Стверджує, що підстав для арешту транспортного засобу та лісоматеріалів, на які набуте право власності шляхом, визначеним чинним законодавством, не вбачається. Так, транспортний засіб Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , деревина, яка була в ньому, реєстраційний талон серії НОМЕР_2 , ключі запалювання до вищевказаного автомобіля, товаро-транспортна накладна серії 12ААИ №260117 від 16.06.2022, накладна б/н від 14.12.2021, копії товаро-транспортних накладних на 3 аркушах не мають ніякого відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки ОСОБА_8 лише перевозив автомобілем деревину, яку придбав у ОСОБА_9 на підставі накладних.

Звертає увагу на те, що в ході розгляду клопотання про накладення арешту на майно було допитано в якості свідка ОСОБА_10 , який продав дану деревину ОСОБА_8 . Щодо товаро-транспортної накладної ОСОБА_10 пояснив, що він помилково надав дану накладну із тим самим номером та серією, яка видавалась раніше, 07 червня 2022 року.

Вказує, що, задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту у повному обсязі з метою забезпечення збереження речових доказів, як на це посилається прокурор у клопотанні. При цьому посилається на те, що прокурором в поданому клопотанні не конкретизовано, вчинення яких дій стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Заслухавши доповідь судді, представника особи, щодо якої накладено арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 слід задовольнити частково з таких підстав.

Органами досудового розслідування встановлено, що 16.06.2022 близько 14 год. 20 хв. на автодорозі Т20-02 у смт. Заводське Чортківського району працівниками СБУ було зупинено автомобіль марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який незаконно перевозив деревину породи дуб звичайний та надав документи на перевезення вищезазначеної деревини із явними ознаками підробки.

16.06.2022 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000059 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

16.06.2022 в ході проведення огляду було виявлено та вилучено: автомобіль марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , із деревиною 8 штук породи дуб звичайний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключі запалювання до автомобіля, які упаковано в паперовий пакет, товаро-транспортну накладну серії 12ААИ №260117 від 16.06.2022, накладну б/н від 14.12.2021, копії товаро-транспортних накладних на 3 аркушах.

17.06.2022 постановою старшого слідчого дізнавача СД Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 вищенаведений автомобіль із деревиною 8 шт., свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, ключами запалювання до автомобіля, товаро-транспортною накладною серії 12ААИ №260117 від 16.06.2022, накладною б/н від 14.12.2021, копіями товаро-транспортних накладних на 3 аркушах визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000059 від 16.06.22.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_12 , житель АДРЕСА_1 , володільцем автомобіля - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

У вказаному кримінальному провадженні підозра нікому не оголошувалася.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому є деревина, реєстраційний талон серії НОМЕР_2 , ключі запалювання до вищевказаного автомобіля, товаро-транспортна накладна серії 12ААИ №260117 від 16.06.2022, накладна б/н від 14.12.2021, копії товаро-транспортних накладних на 3 аркушах.

17.06.22 прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської обл. з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 16.06.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому є деревина, реєстраційний талон серії НОМЕР_2 , ключі запалювання до вищевказаного автомобіля, товаро-транспортну накладну серії 12ААИ №260117 від 16.06.2022, накладну б/н від 14.12.2021, копії товаро-транспортних накладних на 3 аркушах.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі огляду виявленої в автомобілі деревини, обставин та місця набуття ОСОБА_8 вказаної деревини, правомірності її набуття, перевезення, а також достовірності інформації, що міститься в супровідних документах, які представив ОСОБА_8 уповноваженій службовій особі СБУ під час перевірки документів, огляду вказаної деревини, що міститься у транспортному засобі, що потребує дозволу слідчого судді, а у випадку встановлення факту та місця незаконної її рубки ініціювання досудового розслідування за ст. 246 КК України, а також встановлення інших обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, необхідно провести слідчі (розшукові) дії з вилученими у ОСОБА_8 обєктами, а тому звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

20.06.22 ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської обл. клопотання прокурора про арешт майна було задоволено.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження і прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Також слідчим суддею з матеріалів клопотання, пояснень прокурора встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вищезазначеного майна, слідчим суддею не встановлено.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає, аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.

Суд апеляційної інстанції з огляду на ч. 1 ст. 404 КПК переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є збереження речових доказів.

Однак, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів встановила, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували необхідність накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому є деревина, реєстраційний талон серії НОМЕР_2 , ключі запалювання до вищевказаного автомобіля, немає.

Для оцінки потреб досудового розслідування суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З клопотання про арешт майна вбачається, що сектором дізнання Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській обл. проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № №0000059 від 16.06.22 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, суть якого зводиться до того, що 16.06.22 близько 16.20 ОСОБА_8 , будучи зупиненим в смт. Заводське Чортківського району працівниками СБУ на автомобілі марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , яким перевозив деревину породи дуб звичайний, пред`явив працівникам СБУ завідомо підроблені документи на придбання та перевезення деревини.

Водночас, частиною 1 ст. 358 КК України передбачена відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 358 КК України, є установлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК, є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа; 2) печатка, штамп, бланк підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, інші офіційні печатка, штамп або бланк.

З вищенаведеного випливає, що висновки слідчого судді щодо накладення арешту на деревину чи сам автомобіль із документами на нього з огляду на попередню кваліфікацію дій особи є передчасними.

Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання у якості речових доказів автомобіля марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_8 перевозив деревину породи дуб звичайний.

Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Вказані обставини свідчать про порушення вимог ст. 170 КПК України і, в свою чергу, унеможливлюють забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності із завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_8 перевозив деревину породи дуб звичайний, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що, у свою чергу, нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як наслідок, не є переконливим як аргумент на користь арешту майна посилання в клопотанні прокурора на те, що у випадку встановлення факту та місця незаконної її рубки ініціювання досудового розслідування за ст. 246 КК України, а також встановлення інших обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає накладення арешту на майно авансом, про всяк випадок.

На підставі вищезазначених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника особи, щодо якої накладено арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на товаро-транспортну накладну серії 12ААИ №260117 від 16.06.2022 року, накладну б/н від 14.12.2021 року, копії товаро-транспортних накладних на 3 аркушах шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

У решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Судді:

________________ ___________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3