Справа № 129/632/22
Провадження по справі № 1-кп/129/401/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, середньою спеціальною освітою, працюючого робітником в ТОВ «Вінницька птахофабрика», має на утриманні малолітню дитину, раніше несудимого, -
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, -

Установив:
Згідно наказу Т.в.о. начальника Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» №12 о/с від 09.02.2016р. ОСОБА_4 призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)». В переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 10.05.2017р. № 1519/5, визначено, що Державна установа «Ладижинська виправна колонія (№39)» належить до структури Державної кримінально-виконавчої служби України, як передбачено ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України». Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_4 являється працівником правоохоронного органу. Згідно наказу начальника Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» № б3/ос-21 від 05.05.2021р., старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_4 , 05.05.2021р. звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», за власним бажанням.

Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до яких відносяться особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби України. Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Відповідно до п.2, п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016р. № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (чинний до 01.12.2021), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п.п. "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_4 будучи працівником правоохоронного органу, являючись відповідно по підпункту «д», п. 1,ч. 1, ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 1, ч. 2 ст. 45 цього Закону, умисно не подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме при звільнені 05.05.2021 з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», яку зобов`язаний був подати не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, тобто до 00 год. 00 хв. 03.06.2021р. При цьому, ОСОБА_4 був обізнаний про його обов`язок не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, подати електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 01.01.2021р. по дату звільнення, про що власноручно вказав, як і у своєму рапорті про звільнення від 15.04.2021р., так і у відповідній розписці про обов`язок подати дану декларацію від 28.04.2021р. Крім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 був зобов`язаний подати декларацію, особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, тобто до 00 год. 00 хв. 03.06.2021р., шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Реєстрі, однак дану декларацію не подав, тому Національне агентство направило ОСОБА_4 повідомлення № 47-02/46558/21 від 22.06.2021р. про факт неподання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з вимогою подати таку декларацію протягом десяти днів з дня отримання повідомлення, згідно з вимогами статті 51-2 Закону України «Про запобігання корупції».

Після отримання 29.06.2021, вище вказаного повідомлення Національного агентства, надісланого поштовим зв`язком за відомим місцем реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , останній був зобов`язаний подати таку декларацію протягом десяти днів з дня отриманім даного повідомлення, тобто подати її до 09.07.2021, однак декларацію не подав.

Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи про обов`язковість подання ним декларації, особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом реєстрації та внесення необхідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, а саме при звільнені 05.05.2021 з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», дану декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, у період часу з 05.05.2021 до 26.01.2022, коли був затверджений обґрунтований висновок Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-02/42/22 про виявлення в його діях ознак пов`язаного з корупцією правопорушення, умисно не подав, хоча мав реальну можливість її подати перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та був повідомлений про необхідність її подання у встановленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ст. 366-3 КК України як неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

25.03.2022 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000022 укладено угоду про визнання винуватості.
За цією угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даної кримінальної справи обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.366-3 КК України.
Сторонами визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за скоєне кримінальне правопорушення, передбачений ст. 366-3 КК України; з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має засоби для існування, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також з урахуванням відсутності збитків від кримінального правопорушення, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, обвинувачений має понести покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій органів державної влади та місцевого самоврядування на строк один рік.
В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснено в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні вважав, що під час укладання даної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 згодний на застосування узгодженого виду покарання.
Враховуючи п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, укладена угода про визнання винуватості є добровільною, ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні поставленого йому за вину кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 366-3 КК України, сприяв встановленню дійсних обставин справи, щиро розкаявся, майнової шкоди даним кримінальним правопорушенням не заподіяно, ОСОБА_4 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що є пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо у разі застосування узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання, визначеного в межах загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність; за таких обставин угода про визнання винуватості має бути затверджена як така, що відповідає вимогам закону, з призначенням ОСОБА_4 визначеного в ній покарання.
Клопотань відносно запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не заявлялося.
Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 476 КПК України, -
Присудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.03.2022 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000022.
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій органів державної влади та місцевого самоврядування на строк один рік.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій органів державної влади та місцевого самоврядування рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області, - винятково за наявності передбачених ч.4 ст.394 КПК України підстав; клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Суддя: