УХВАЛА
Іменем України

25.10.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Житомира обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000202 від 18.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернопіль, громадянина України, одруженого, освіта вища, працює на посаді менеджера з продажів у ФОП ОСОБА_5 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, 28 вересня 2015 року, в денний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Богунської районної ради м.Житомира (далі УПСЗН), розташованого за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 55, подав уповноваженим особам вказаного Управління заяву на призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звірнулися за призначенням житлової субсидії (за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28лютого 2015 року №106).
При подачі уповноваженим особам вказаного Управління заяви на призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, ОСОБА_4 під підпис проінформовано про обов`язок протягом місяця повідомити УПСЗН щодо зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, та попереджено під підпис про те, що у разі подання ним у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначені житлової субсидії або припинено її надання.
За результатами розгляду уповноваженими особами вищевказаного Управління заяви на призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати, ОСОБА_4 на 2015-2016 рік надано житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, яка автоматично була продовжена на 2017-2018 рік.
У подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою надання йому житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, у встановлений місячний строк свідомо не повідомив УПСЗН щодо зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, та не вніс корективи у подану ним 28.09.2015 року декларацію про доходи і витрати, а саме в розділ 3 «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що не перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (будь-кого із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб або осіб, які фактично там проживають) вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» Розділу 2 цієї Декларації зазначеного відмітку «не має», в той час коли насправді встановлено факт придбання та набуття у власність ОСОБА_4 майна, що перевищую 50 тисяч гривень, а саме:
- 02.12.2016 рік автомобіля «NISSAN QASHQAI», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 481 030 грн.
Ненадання ОСОБА_4 достовірної інформації щодо зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, призвело до порушення вимог Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції від 01.10.2015 року), а саме: п.п. 5 п.5, п.134, п.п.15 п.14. зазначеної постанови.
Свідомий факт неповідомлення ОСОБА_4 до УПСЗН інформації для корегування поданої ним декларації від 28 вересня 2015 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, вплинуло на встановлення права на призначення субсидії на 2017-2018 року і призвело до зайво виплаченої житлової субсидії ОСОБА_4 за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року за рахунок коштів бюджету на загальну суму 6344,68 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном (бюджетними коштами у виді заяво виплаченої житлової субсидії в сумі 6344,68 грн.) шляхом обману (не повідомлення відомостей, які мають бути повідомлені) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив письмове клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 Кримінального процесуального кодексу України).
За формулюванням обвинувачення, ОСОБА_4 у період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року заволодів чужим майном (бюджетними коштами у виді зайво виплаченої житлової субсидії в сумі 6344,68 грн.) шляхом обману (неповідомлення відомостей, що мають бути повідомлені). Його дії кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України є кримінальним проступком відповідно, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 4 ст.49 КК України).
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопрушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту - у період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року і ця обставина сторонами не заперечується.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання клопотання, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч. 2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушенян, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено по справі обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного чи обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час судового розгляду кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом сторона кримінального провадження звернеться з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, незалежно від того, на якій стадії судового розгляду воно заявлене.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченого та отримавши його згоду на таке звільнення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі, та з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_4 звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно неї за ч.1 ст.190 КК України підлягає закриттю.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 18.09.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1