Справа № 569/5630/22
УХВАЛА

12 травня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти, на майно.
В обґрунтування клопотання зазначає, що Сектором дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000770 від 28.04.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 про те, що в період часу з 18 квітня 2022 року до 23 квітня 2022 року невстановлена особа, шляхом зловживання довірою під приводом працевлаштування за кордоном заволоділа належними ОСОБА_4 грошовими коштами в сумі 24250 гривень, чим завдала потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі.
В ході допиту громадянки ОСОБА_4 було встановлено, що 17 квітня 2022 року останньою в мережі Інтернет було знайдено оголошення про працевлаштування за кордоном, після чого за абонентським номером НОМЕР_1 , що було зазначено у мережі Інтернет ОСОБА_4 зв`язалась з особою, яка представилась ОСОБА_5 , який пояснив, що для оформлення усіх необхідних документів потрібно здійснити оплату в розмірі 24 250 гривень. Після перерахування вказаних грошових коштів ОСОБА_5 на зв`язок не виходив.
Враховуючи наведене, наявні підстави вважати, що грошові кошти, які містяться на банківському рахунку НОМЕР_2 , який перебуває у власності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) є об`єктом кримінально протиправних дій, вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім цього, наявні підстави вважати, що грошові кошти, які перебувають на вищевказаних рахунках можуть бути набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Окрім того, не накладення арешту та не встановлення заборони розпоряджання вказаними банківських рахунках може призвести до їх відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що сектором дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000770 від 28.04.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, наявні підстави вважати, що грошові кошти, які містяться на банківському рахунку НОМЕР_2 , який перебуває у власності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) є об`єктом кримінально протиправних дій, вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім цього, наявні підстави вважати, що грошові кошти, які перебувають на вищевказаних рахунках можуть бути набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задоволити.
Накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_2 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) та на грошові кошти, що знаходяться на вказаному рахунку із зазначенням інформації.
Надати інформацію із зазначенням суми грошових коштів, які знаходяться на рахунку в момент накладення арешту.
Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківським рахунком НОМЕР_2 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50).
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1