Справа № 638/2879/22
Провадження № 1-кс/638/623/22
УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ ХРУП №3 Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування № 0000757 від 22.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ ХРУП №3 Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна, в якому простить накласти арешт з метою забезпечення збереження на вилучені в ході складання протоколу огляду місця події з 17 год. 24 хв. до 17 год. 33 хв. за адресою: м. Харків, вул. Берегова, біля буд. №10:
-мобільний телефон Meizu M5 Note чорного кольору;
-мобільний телефон Meizu M3 Note білого кольору.
Клопотання обґрунтовано тим, що 21.05.2022 до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора" 102" про те, що 21.05.2022 о 16 год. 20 хв. на відкритій ділянці місцевості біля буд. 14 за адресою: м. Харків, вул. Берегова, було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі знаходились речовини, зовні схожі на наркотичні, якi останній тримав при собі з метою збуту.
Вiдомостi про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харкiвськiй областi, до Єдиного реєстру досудових розслідувань «22» травня 2022 року за №0000757 за попередньою кваліфікацією ч.2 ст. 307 КK України.
Так, 21.05.2022 року в ході складання протоколу огляду мiсця подii з 17 години 24 хвилин до 17 години 33 хвилин за адресою: м. Харкiв, вул. Берегова, біля будинку № 10, у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено:
-мобiльний телефон «Meizu М5 Note» чорного кольору;
-мобiльний телефон «Meizu МЗ Note бiлого кольору.
Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати про існування ризиків та реальних загроз змiни або знищення тимчасово вилученого майна, а також знищення слідової інформації, тому з метою подальшого детального дослідження, на пiдставi ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України, винесено постанову про визнання вищеописаного майна речовими доказами.
Слідчий зазначає, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Накладення арешту на зазначені речі необхідно для їх збереження, як речових доказів по даному кримінальному провадженню.
24.05.2022 на електронну адресу суду від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова надійшло клопотання про розгляд клопотання без його участі.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1, 2 статті 170 КПК України, арештом майна, зокрема, є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна доведена в суді першої інстанції та спів розмірність наслідків обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.
Враховуючи вищевикладене, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ХРУП №3 Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна- задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході складання протоколу огляду місця події з 17 год. 24 хв. до 17 год. 33 хв. за адресою: м. Харків, вул. Берегова, біля буд. №10:
-мобільний телефон Meizu M5 Note чорного кольору;
-мобільний телефон Meizu M3 Note білого кольору.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1