Провадження №11-сс/801/520/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
та слідчого ОСОБА_9
розглянуши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року,
якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженому, ФОП, раніше судимому, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. по 07:00 год. до 12.09.2022 включно з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 визначених судом обов`язків,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Клопотання слідчого ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 мотивовано тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 10.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, за фактом вчинення ряду крадіжок грошових коштів із банкоматів на території м. Вінниці та Вінницької області.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжкий злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 в березні 2020 року спільно із невстановленими досудовим слідством особами вступили між собою у попередню змову з метою викрадення грошових коштів із банкоматів, шляхом умисного їх пошкодження.
Реалізовуючи свій план, 25.03.2020 близько 03:30 год., ОСОБА_8 діючи спільно із невстановленими досудовим слідством особами прибули до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці» (далі КНП «ЦПМСД №3 м. Вінниці») розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96, в приміщенні якого біля вхідних дверей знаходився банкомат № 8310 акціонерного товариства «УКРСИББАНК», який використовується, як сховище для грошових коштів.
Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим слідством особи підійшли до приміщення КНП «ЦПМСД №3 м. Вінниці», що за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96 та діючи таємно, шляхом умисного пошкодження серцевини замка дерев`яних дверей запасного виходу проникли до зазначеного приміщення та коридором прослідували до банкомату № 8310 акціонерного товариства «УКРСИББАНК». Пошкодивши задню кришку банкомату, яка являється його захисним елементом, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим слідством особи, тим самим звільнили доступ до чотирьох касет із грошовими коштами купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень.
Після цього, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим слідством особи, діючи умисно та таємно викрали грошові кошти в сумі 767 150 гривень, купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень, які знаходились у чотирьох касетах вищевказаного пошкодженого банкомату АТ «УКРСИББАНК».
Після вчинення злочину, ОСОБА_8 і невстановлені досудовим слідством особи залишили місце події, привласнивши собі викрадені кошти, чим заподіяли акціонерному товариству «УКРСИББАНК» матеріальної шкоди в сумі 767 150 гривень, що у 730 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який в 2020 році становив 1051 грн. та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України становить шкоду у особливо великих розмірах.
На підставі здобутих доказів 17.05.2022 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, поєднана з проникненням у інше приміщення чи сховище.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події приміщення КНП «ЦПМСД №3 м. Вінниці» від 25.03.2020 в ході якого зафіксовано факт проникнення до даного приміщення через запасний вихід та пошкоджений банкомат, а також вилучено: пошкоджений циліндровий механізм замка, провід в ізоляції білого кольору, що простягався по підлозі та до якого скотчем примотаний ліхтарик; протоколами огляду відкритої ділянки місцевості території парку «Лісопарк» неподалік Подільського регіонального центру онкології, що за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 84, в ході яких вилучено касети від банкомату «УКРСИББАНК» з фабричними маркуваннями «200» та «500»; висновком експерта від 21.04.2020 №323 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого на поверхні наданого на дослідження ліхтарика виявлено та встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі; висновком експерта від 20.08.2020 №328 за результатами судової біолоігчної експертизи, відповідно до якого на поверхні наданих на дослідження касеті з фабричними маркуваннями «200» та касеті з фабричними маркуваннями «500» виявлені та встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які збігаються між собою, з генетичними ознаками клітин з ядрами виявлених на поверхні ліхтарика та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі; висновком експерта від 23.04.2022 №СЕ-19/102-22/5084-БД за результатами судової біологічної експертизи, відповідно до якого генетичні ознаки клітин з ядрами виявлені на поверхні касети з фабричними маркуваннями «200», касети з фабричними маркуваннями «500» та ліхтарика збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 18.05.2022 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09:52 год. 16 липня 2022 року із визначенням застави у розмірі 744 300,00 гривень.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.05.2022 апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 18.05.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 21.06.2022 клопотання адвоката задоволено частково та змінено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зміною застави з 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на розмір 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29.06.2022 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 21.06.2022 скасовано та залишено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 17.07.2022, однак у цей термін його завершити не можливо внаслідок особливої складності кримінального провадження.
До закінчення строку досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової вибухово-технічної експертизи, додатково оглянути місце події, повідомити ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри, здійснити відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним та внаслідок особливої складеності даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 13.07.2022 за результатами розгляду клопотання слідчого строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.09.2022.
Установлено, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, ніде не працює, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово засуджувався за вчинення тяжких умисних майнових злочинів, також на даний час відносно нього на розгляді у Вінницькому районному суді знаходиться обвинувальний акт за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України Характер та періодичність вчинення злочинів, а також встановлені в ході досудового розслідування обставини дають підстави вважати, що вчинення майнових злочинів є одним із джерел його доходу, тобто перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_8 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Зокрема, в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено інших співучасників вчинення даного злочину, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_8 може вчиняти дії, щодо перешкоджанню їх встановленню, для уникнення ними кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому існує необхідність у продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_8 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приймаючи до уваги те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні закінчується 16.07.2022, виникає необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 .
Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. по 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .до 12.09.2022 року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:
не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 год. по 07:00 год.; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що при дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.
Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).
У своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 слідчий посилається на наявність ризиків, які продовжують існувати, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області в ухвалі від 18.05.2022 зазначено, що "на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. "
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 є особою раніше судимою, має постійне місце проживання, а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання слідчий вказує на наявність ризиків, а саме на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Однак, слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки твердження слідчого та прокурора про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, таке твердження є лише припущення, яке не обґрунтовує неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному ризику.
Посилаючись на недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання ризиків зазначених у клопотанні, прокурор вказує на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , проте, вказане твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.
Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Отже, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_8 буде ухилятись від слідства та суду. Не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. Слідчий суддя, оцінюючи докази та враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, потребує госпіталізації для проведення реабілітації, слідчий суддя вважає, що вагомих підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 необхідно відмовити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками зазначеним у ст. 177 КПК України, доцільним для забезпечення дієвості досудового розслідування даного кримінального провадження, який забезпечить виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме, домашній арешт в нічну пору доби.
Відповідно до частини п`ятої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.
Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, врахувавши вище зазначені обставини, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певну пору доби є достатній для запобігання ризиків передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. по 07:00 год, вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 год. по 07:00 год.; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року. Постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.08.2022 (термін до якого продовжено строк досудового розслідування) з визначенням розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (744 300 грн.).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України. Вказує, що поза увагою слідчого судді залишилися доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, сума заподіяної акціонерному товариству «УКРСИББАНК» матеріальної шкоди складає 767 150 гривень, яку не відшкодовано, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, ніде не працює, раніше неодноразово судимий, стосовно нього у Вінницькому районному суді Вінницької області перебуває обвинувальний акт у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
Звертає увагу суду на те, що слідчий суддя ухвалюючи рішення щодо зміни підозрюваному ОСОБА_8 обраного запобіжного заходу, після розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не врахував ризики, передбачені ст. 177 КПК України у законних та вмотивованих рішеннях Вінницького апеляційного суду від 30.05.2022 та 29.06.2022 про що ним, як процесуальним керівником у судовому засіданні неодноразово було наголошено. Крім того, вказує, що на час подання апеляційної скарги ним отримано лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали.
Захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора посилаються на надуманість викладених в ній доводів вказав, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Крім того, слідчий не послався ні на один з ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, не навів підстав про їх наявність з посиланням на докази. Вказує, що суть поданого клопотання обґрунтовується тільки здогадками та тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному, що є неприпустимим.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 подану ним апеляційну скаргу підтримав повністю та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи.
Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, як законну та обґрунтовану.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України, передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону та ухвалив законне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами провадження.
Поряд з цим, слідчим суддею вірно встановлено, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є доведеними та не припинили свого існування. А тому наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження, які продовжують існувати до цього часу, дають підстави для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 . Однак, ініціюючи питання про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчий у клопотанні та прокурор в апеляційній скарзі не надали належного і достатнього обґрунтування, чому на цьому етапі провадження інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе нівелювати встановлені ризики і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тому, на переконання колегії суддів слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою дійшов правильного висновку, що прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_8 буде ухилятись від слідства та суду. Не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. Слідчий суддя, оцінюючи докази та враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, потребує госпіталізації для проведення реабілітації, вважає, що вагомих підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 необхідно відмовити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками зазначеним у ст. 177 КПК України, доцільним для забезпечення дієвості досудового розслідування даного кримінального провадження, який забезпечить виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме, домашній арешт в нічну пору доби.
Колегією суддів також оцінено в сукупності як позитивні дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання, є суб`єктом підприємницької діяльності, має сім`ю, на його утриманні перебуває матір похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, так і негативні дані, а саме те, що підозрюваний є особою раніше неодноразово судимою щодо нього існує обвинувальний акт у Вінницькому районному суду Вінницької області по іншому кримінальному провадженні.
Однак, колегія суддів у даному разі вважає, що наявність обвинувального акту у іншому кримінальному провадженні, невизнання підозрюваним своєї провини у цьому та іншому кримінальному провадженні на чому наголошує прокурор не може виступати підставою для продовження найбільш суворого запобіжного заходу.
При цьому, під час судового засідання в суді апеляційної інстанції слідчий на запитання сторони захисту пояснив, що він є старшим слідчим в тому провадженні, де обвинувальний акт направлений до суду і підозрюваний не вживав заходи з переховування від слідчого чи суду.
Таким чином, обмеження лише посиланнями на перелік законодавчих (стандартних) підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення їх наявності та обґрунтованості до підозрюваного, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Крім того, суд апеляційної інстанції виходить з того, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі та слідчий у клопотанні, не може виступати підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки метою запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, яку можна забезпечити, шляхом застосування менш суворих, проте не менш ефективних запобіжних заходів.
Таким чином, сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання особи під вартою про, що неодноразово вказує ЄСПЛ, зокрема у справі «Москаленко проти України». Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Латальє проти Франції», попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.
Колегія суддів вважає, що тримання підозрюваного під вартою не повинно перевищувати розумного строку, тобто слідчий суддя зобов`язаний перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, що й ним було зроблено. У зв`язку з чим слідчим суддею вірно оцінено доводи клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Наразі підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, немає, а докази, які б спростовували це прокурором у судове засідання суду апеляційної інстанції надані не були.До того ж, колегія суддів, встановила, що підозрюваний в даний час дотримується умов застосованого запобіжного заходу, а тому приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, колегія суддів вважає, що у клопотанні слідчого не наведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . А саме лише посилання в клопотанні на існуючу необхідність під час досудового розслідування у проведенні ряду слідчих дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової вибухово-технічної експертизи, додатково оглянути місце події, здійснити відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, не є підставою для продовження строку тримання під вартою особі без наведення обґрунтування, яким чином застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою унеможливлює проведення перелічених дій слідчим чи прокурором.
Крім того, доводи прокурора, висловлені під час судових дебатів про те, що ним в найближчий час буде повідомлено про підозру ОСОБА_8 ще по одному епізоду за ч.5. ст.185 КК України не є підставою для скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2022, як і не є підставою для продовження строку тримання під вартою.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неврахування слідчим суддею законних та вмотивованих рішень Вінницького апеляційного суду від 30.05.2022 та 29.06.2022, якими встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України що ним, як процесуальним керівником у судовому засіданні неодноразово було наголошено, то з даного приводу колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне. Наявність даних ухвал, як і посилання прокурора чи слідчого на них не може виступати підставою для продовження строку тримання особи під вартою кожного разу, коли слідчим або прокурором про це ініціюється питання. Законодавцем чітко визначено з якими підставами закон пов`язує необхідність продовження строку тримання особи під вартою, до того ж, вказані ухвали стосувались питання обрання та зміни запобіжного заходу і з моменту їх постановлення пройшов значний період часу.
Колегія суддів вважає, що посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що на час її подання ним отримано лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали є безпідставні. Дана обставина не може слугувати підставою для скасування судового рішення з огляду на наступне. Із змісту резолютивної частини ухвали вбачається, що прокурор ОСОБА_6 був присутній під час її оголошення в суді першої інстанції. Тобто, прокурору відомо, що повний текст ухвали буде оголошено та складено 19.07.2022 о 12:00 год. Хоч і апеляційна скарга подана 19.07.2022, тобто у день складення повного тексту оскаржуваної ухвали, однак колегія суддів звертає увагу прокурора, що нормами КПК не передбачено обов`язку слідчого судді надсилати повний текст відповідної ухвали прокурору. Так само КПК не встановлює обов`язку для суду задовольняти апеляційну скаргу з тих підстав, що на час її подання учасником провадження отримано лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що прокурор не був позбавлений можливості самостійно отримати повний текст оскаржуваної ухвали в суді першої інстанції та подати суду апеляційної інстанції доповнення до апеляційної скарги або заявити клопотання про необхідність часу для підготовки доповнень, проте даним правом прокурор не скористався. Відповідно до ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Таким чином, доводи апеляційної скарги з цього приводу безпідставні.
Зрештою доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків слідчого судді. Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419,422 КПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. по 07:00 год. до 12.09.2022 включно з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 визначених судом обов`язків - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4