Справа № 487/1923/22
Провадження № 1-кс/487/1607/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2022 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000151 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426 КК України про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:

01.07.2022 року старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426 КК України, відомості щодо якого 31.05.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, яким просив відсторонити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 строком на 2 (два) місяця.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , маючи повноваження військового начальника, зможе в незаконний спосіб впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідків у вказаному кримінальному провадженні, здійснювати вплив на інших військовослужбовців автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , яким може бути що-небудь відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволенні клопотання, посилаючись на те, що відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому зазначені у клопотанні ризики є необґрунтованими.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 31.05.2022 за фактом одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а також бездіяльності військової влади, вчиненого в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2022 № 50 резервіста призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на період дії воєнного стану підполковника ОСОБА_4 , призначеного на посаду командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати таким, якого з 12.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 12.03.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до Положення про управління НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони, автомобільна рота НОМЕР_2 обр ТрО є структурним підрозділом бригади, який призначений для автотранспортного забезпечення підрозділів бригади, доставки матеріально-технічних засобів, особового складу, озброєння (ракет, боєприпасів) та іншого військового майна. Командир автомобільної роти відповідає за: підтримання озброєння, військової техніки та матеріально-технічних засобів роти в постійній готовності до бойового застосування; підтримання високого рівня бойової та мобілізаційної готовності, недопущення його зниження; постійну готовність автотранспорту та особового складу до виконання завдань щодо перевезення матеріальних засобів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , будучи військовим начальником, постійно обіймаючи посаду командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, виконуючи такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Забезпечуючи в процесі військової служби виконання службових обов`язків за посадою, ОСОБА_4 був достовірно обізнаний з вимогами законів України та інших нормативно-правових актів, які регулюють і визначають загальні засади проходження військової служби, а тому знав про обов`язок бездоганного і неухильного додержання всіма військовослужбовцями військової дисципліни, за стан якої відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир тобто в автомобільній роті військової частини НОМЕР_1 її командир підполковник ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 було відомо, що згідно ст. 5, 13, 26-1, 45, 48, 53, 83, 84, 85, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абз. 16 п. 1 розділу ІІ, п. 1 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, стосовно кожного випадку порушення військовослужбовцем військової дисципліни командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності шляхом накладення дисциплінарного стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення та визначенню виду стягнення може передувати службове розслідування, яке призначається письмовим наказом командира (начальника), що прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та проводиться з метою уточнення причин і умов, які сприяли вчиненню правопорушення, ступеня вини.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця або за клопотанням про призначення службового розслідування інших посадових (службових) осіб.

Військовослужбовець, що має дисциплінарні стягнення, заохочується шляхом дострокового зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення в порядку його черговості. Право знімати дисциплінарні стягнення належить тому командирові, який їх накладав, та його прямим начальникам. Одночасно військовослужбовцю може бути знято лише одне дисциплінарне стягнення. Військовослужбовець вважається таким, що не має дисциплінарного стягнення, якщо його нагороджено державною нагородою, заохочено шляхом дострокового зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення або закінчився строк дії дисциплінарного стягнення. Протягом строку дії дисциплінарних стягнень до військовослужбовця не можуть застосовуватися заохочення, крім дострокового зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення.

Проходячи військову службу, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з вимогами ст. ст. 1, 8 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Пунктом 16 частини 2 статті 3 цього Закону передбачено, що його дія поширюється на державних службовців військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 8 вищевказаного Закону, державний службовець зобов`язаний у тому числі: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

При цьому, в силу наявного досвіду за попереднім місцем служби на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2 сектору відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки УСБ України у Миколаївській області та проходження військової служби на керівній посаді у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_4 знав та розумів, що вимогами ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, однак нехтуючи взятими на себе обов`язками ОСОБА_4 підозрюється у порушенні військової присяги та у скоєнні умисного кримінально-караного діяння.

Однак, діючи в порушення наведених вимог законів, підполковник ОСОБА_4 як військова службова особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , будучи службовою особою, 28.04.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, виявив факт вживання водієм 3 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти цієї військової частини солдатом ОСОБА_7 спиртних напоїв у приміщенні розташування автомобільної роти на території військового містечка № НОМЕР_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , 25/62-Б, 25/62-В, 25/62-Г, АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, розумів, що в діях військовослужбовця ОСОБА_7 вбачається порушення військової дисципліни, за що він підлягає згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України дисциплінарному стягненню, протягом строку дії якого до нього як військовослужбовця не можуть застосовуватися заохочення, крім дострокового зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення.

Разом з цим, ОСОБА_4 знав, що постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 на період дії воєнного стану передбачена виплата військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У зв`язку з чим, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення шляхом висунення протиправних вимог підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_7 щодо надання останнім йому неправомірної вигоди у вигляді частини від суми нарахованої і виплаченої додаткової винагороди в розмірі, визначеної постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за не ініціювання проведення відносно останнього службового розслідування за фактом порушення військової дисципліни та не створення штучних перешкод під час проходження ОСОБА_7 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Після чого, використовуючи своє службове становище та діючи з корисних мотивів, реалізуючи злочинний умисел направлений на вимагання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 цього ж дня перебуваючи у своєму службовому кабінеті у приміщенні розташування автомобільної роти з підлеглим військовослужбовцем ОСОБА_7 , який підлягав дисциплінарному стягненню, висунув останньому протиправну вимогу надавати йому щомісяця неправомірну вигоду у вигляді 50 % від суми нарахованої і виплаченої ОСОБА_7 додаткової винагороди у вигляді грошової премії, а саме: 15 тис. грн. від виплаченої додаткової винагороди в сумі 30 тис. грн. або 50 тис. грн. від виплаченої додаткової винагороди в сумі 100 тис. грн., за не ініціювання проведення відносно останнього службового розслідування за фактом порушення військової дисципліни, не накладення за його результатами дисциплінарного стягнення та не створення штучних перешкод під час проходження ОСОБА_7 військової служби, а саме: не відправлення понад графік у додаткові наряди, можливість перебувати у звільненнях та не скасування йому через накладене дисциплінарне стягнення щомісячної додаткової винагороди.

У подальшому, 20.05.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж службовому кабінеті, достовірно знаючи про отримання 18.05.2022 ОСОБА_7 заробітної плати, маючи на меті переконати його в серйозності і реальності своїх намірів та схилити останнього до виконання своїх протиправних вимог, повторно висунув ОСОБА_7 зазначену неправомірну вимогу, на яку останній відповів відмовою.

У зв`язку з чим, ОСОБА_4 , під час відбутої розмови після відмови ОСОБА_7 надавати йому неправомірну вигоду, з метою отримання неправомірної вигоди від останнього, висловив погрози про ініціювання ним відправлення останнього понад графік у додаткові наряди, проведення щодо нього службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення з послідуючим скасуванням виплати йому щомісячної додаткової винагороди.

Тобто, ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, наділеною владними повноваженнями щодо застосування заохочень та дисциплінарних стягнень, у тому числі правом клопотати про їх застосування перед старшим командиром, умисно, упродовж тривалого часу, створював умови, за яких ОСОБА_7 , з метою запобігання настанню шкідливих наслідків для себе, не маючи іншого виходу захистити свої права та законні інтереси, вимушений був погодитись на передачу неправомірної вигоди ОСОБА_4 .

У зв`язку з чим, наступного дня, 21.05.2022 приблизно о 12 год. 30 хв., знаходячись у тому ж службовому кабінеті ОСОБА_8 погодився на вимогу ОСОБА_4 надати йому неправомірну вигоду в якості частини від суми додаткової винагороди, отриманої у травні 2022 року, однак замість 15 тисяч гривень у розмірі 10 тисяч гривень, з яких 5 тисяч гривень цього дня, а 5 тисяч гривень після отримання заробітної плати у червні 2022 року.

Після чого, 21.05.2022 приблизно о 13 год. 00 хв. у тому ж службовому кабінеті ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди в сумі 5 000 грн. від загальної суми неправомірної вигоди в розмірі 10 000 гривень, у вигляді частини додаткової грошової винагороди, отриманої ОСОБА_7 у травні 2022 року, за не ініціювання проведення відносно останнього службового розслідування за фактом порушення військової дисципліни, не накладення дисциплінарного стягнення та не створення штучних перешкод під час проходження ОСОБА_7 військової служби, а саме: не відправлення понад графік у додаткові наряди (чергування), можливість перебувати у звільненні та не скасування йому щомісячної додаткової грошової винагороди за наявного дисциплінарного стягнення. Після чого, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_7 систематично щомісяця передавати йому неправомірну вигоду у зазначеній визначеній ним сумі у вигляді частини від нарахованої і виплаченої додаткової грошової винагороди військовослужбовцю.

Розуміючи, що ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище та свої владні повноваження, вчиняє дії, направлені на вимагання від нього неправомірної вигоди, чим вчиняє злочин, ОСОБА_8 31.05.2022 звернувся із заявою до правоохоронних органів.

10.06.2022 приблизно о 15 год. 00 хв. у тому ж службовому кабінеті ОСОБА_4 довів до відома ОСОБА_7 про необхідність передачі останнім йому неправомірної вигоди щомісяця в сумі 5 тис. грн. від суми одержаної додаткової грошової винагороди або в сумі 50 тис. грн. у випадку одержання додаткової грошової винагороди в сумі 100 тис. грн., за вирахуванням раніше переданих 5 тис. грн., тобто надати у червні 2022 року неправомірну вигоду в розмірі 45 тис. грн.

При цьому, ОСОБА_4 , з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , повторно висловив йому погрози, що у випадку не надання неправомірної вигоди, ним будуть вжиті заходи щодо ініціювання скасування виплати ОСОБА_7 щомісячної додаткової грошової винагороди та інші відповідні заходи реагування щодо ініціювання відправлення останнього понад графік у додаткові наряди та заборону перебувати у звільненні.

24.06.2022 приблизно о 13 год. 00 хв. у тому ж службовому кабінеті ОСОБА_4 довів до відома ОСОБА_7 , що через одержану від нього згоду надання йому неправомірної вигоди, він не ініціюватиме проведення зазначеного службового розслідування, не вживатиме заходів до скасування виплати щомісячної додаткової грошової винагороди та надасть йому можливість перебувати у звільненнях. Після чого, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення та реалізуючи злочинний умисел, направлений на вимагання неправомірної вигоди, наказав передати йому іншу частину неправомірної вигоди в сумі 28 097,00 грн. шляхом їх зарахування в якості оплати рахунку постачальника фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 рах. АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 за монтаж системи відеоспостереження № 56 від 24.06.2022 та надав йому його копію.

У подальшому, 25.06.2022 приблизно о 10 год. 55 хв. ОСОБА_7 , на виконання протиправної вимоги ОСОБА_4 , діючи під контролем правоохоронних органів, здійснив зарахування з власної заробітної картки № НОМЕР_5 грошових коштів в сумі 28 097,00 грн. на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , про що о 10 год. 59 хв. повідомив під час відбутої телефонної розмови ОСОБА_4 .

При цьому, цього ж дня, приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 у тому ж службовому кабінеті , наказав передати до кінця червня 2022 року наступну частину неправомірної вигоди із визначенням її розміру в сумі 15 000 грн., на що ОСОБА_7 вимушений був погодитись.

Після чого, 29.06.2022 приблизно о 08 год. 50 хв. у тому ж службовому кабінеті ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, іншу частину неправомірної вигоди в сумі 15 000 грн. від її загальної суми у вигляді частини додаткової грошової винагороди, отриманої ОСОБА_7 у червні 2022 року, за не ініціювання проведення відносно останнього службового розслідування за фактом порушення військової дисципліни, не накладення дисциплінарного стягнення та не створення штучних перешкод під час проходження ОСОБА_7 військової служби, а саме: не відправлення понад графік у додаткові наряди (чергування), можливість перебувати у звільненні та нескасування йому щомісячної додаткової грошової винагороди за наявного дисциплінарного стягнення.

Безпосередньо після одержання зазначеної частини неправомірної вигоди ОСОБА_4 затриманий співробітниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

29.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Перебування ОСОБА_4 на вказаній посаді сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

За змістом ст. 155 КПК України, у клопотанні прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, про відсторонення особи від посади зазначаються,у тому числі, виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст. 157 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1)правову підставу для відсторонення від посади; 2)достатність доказів,які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч. 2ст. 157 КПК України).

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу,в якій зазначає: 1)мотиви застосування або відмови у задоволенні клопотання про відсторонення від посади; 2)перелік документів, які посвідчують обіймання особою посади та які підлягають поверненню особі або вилученню на час відсторонення від посади; 3)строк відсторонення від посади, який не може становити більше двох місяців; 4) порядок виконання ухвали. (ч. 3ст. 157 КПК України).

Підстав, передбачених ч.1 ст.157 КПК України, для відмови у задоволенні даного клопотання немає.

З огляду на викладене, у зв`язку з наведенням достатніх підстав вважати, що такий захід, як відсторонення від посади, необхідний для запобігання протиправній поведінці підозрюваного ОСОБА_4 , який, перебуваючи на посаді командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 може незаконними засобами впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність тимчасового відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426КК України, з використання свого службового становища та повноваженнями які йому надано.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 154, 155, 156, 157 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000151 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426 КК України про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Відсторонити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 строком на два місяці до 29.08.2022 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 04.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1