ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1650/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/359/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення EASYCON),
підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, маючої вищу освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14 липня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

16 травня 2022 року, приблизно о 10 годині 40 годин ОСОБА_7 , знаходячись біля входу до КНП «Центр медико-санітарної допомоги №9 педіатрична амбулаторія №10», а саме біля місця для зберігання дитячих колясок, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 17-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшла через калитку до місця для дитячих колясок, та викотила звідти дитячу коляску фірми «Cam», моделі «I1 mondo del Bambino Cortina Evolution X3», світло-бежевого кольору, яка на праві власності належить ОСОБА_12 .
Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 11 000 гривень 00 копійок.
Указами Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Крім цього, у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України №2117-ІХ від 03.03.2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16 травня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000813 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 6).

16 травня 2022 року о 12 год. 06 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 37-38).

17 травня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 44-46).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою та зазначив про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте вказав, що підозрювана має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, що підтверджує її стійкі соціальні зв`язки, запевнила суд про те, що не буде переховуватися від органів досудового розслідування та скоювати інші злочини, а тому доводи слідчого та прокурора про існування ризиків інших ризиків, які є необхідними для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.
Вказує, що слідчий суддя зазначив про те, що підозрювана має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, що підтверджує її стійкі соціальні зв`язки, однак, підозрюваною навіть не надано документів, які підтверджують наявність у останньої дітей.
Зауважує, що підозрювана ОСОБА_7 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та відбувала реальне покарання за вчинення злочинів, що негативно впливає на останню та дає підстави вважати, що остання на шлях виправлення не стала та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Вказує, що на теперішній час відносно підозрюваної ОСОБА_7 до Шевченківського, Орджонікідзевського та Ленінського районних судів м. Запоріжжя скеровано 5 обвинувальних актів для розгляду.
Крім того, зазначає, що підозрювана ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків не має.
Вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 строком на 60 діб.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що підозрювана раніше судима, ще 5 обвинувальних актів відносно неї скеровано до місцевих судів. Вказав, що 26 травня 2022 року ще була пред`явлена підозра ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначив, що документів, які б підтверджували наявність дітей у підозрюваної немає.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання та застосував цілодобовий домашній арешт, що забезпечить нормальну поведінку підозрюваної. Зазначив, що підозрювана сьогодні з`явилась до судового засідання апеляційного суду, умови перебування під домашнім арештом не порушувала.
У судовому засіданні апеляційного суду підозрювана ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та зазначила, що вона не порушувала умови перебування під домашнім арештом. Вказала, що відвідує свою доньку в лікарні, з`являться за першим викликом слідчого.
Заслухавши доповідь судді, підозрювану ОСОБА_7 , її захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" поняття "обґрунтована підозра", - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

При цьому, підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Так, підозрювана ОСОБА_7 раніше судима, має місце проживання, є матір`ю малолітньої дитини.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції не було надано даних на підтвердження порушення підозрюваною умов перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваної після застосування до неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яка від органу досудового розслідування не переховувалась, на виклики слідчого з`являлась, не чинила перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явилась до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні неї найсуворішого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги з приводу наявності відносно підозрюваної ОСОБА_7 ще 5 обвинувальних актів, які скеровані до судів та те, що остання раніше судима, офіційно не працевлаштована є обґрунтованими, у зв`язку із чим були враховані слідчим суддею при встановленні ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що застосований до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту полягає в повній ізоляції та супроводжується встановленням певних обмежень та заборон.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14 липня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 334/1650/22