Справа № 367/2030/22
Провадження № 1-кп/367/566/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708від 27.05.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

в с т а н о в и в:
Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним.
05.03.2022 близько 13 год. ОСОБА_4 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача проникла до магазину ТОВ «Нова Лінія 1» (код 30728887), розташованого за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Нове Шосе, 48, звідки таємно викрала належне ТОВ «Нова Лінія 1» майно, а саме: мікрохвильову піч марки «Samsung МЕ 81 MR TS» серійний номер 0A5U7WDR702954P вартістю 3499 гривень, електричну м`ясорубку «Moulinex hv 3» ( 7 in 1 1600w) вартістю 3799 гривень, телевізор марки «Hisense 55A7400F» серійний номер 062021UAA210636G2106Q8 вартістю 18999 гривень.
У подальшому, ОСОБА_4 покинула місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ТОВ «Нова Лінія 1» матеріального збитку на загальну суму 26 297 гривень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Представник потерпілого ТОВ «Нова Лінія 1» в судове засідання не з`явився, до суду від представника надійшла заява, за змістом якої просить підготовче судове засідання та подальший судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 проводити без їх участі, претензій майнового характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 немає.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та підтвердила обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається, просила вибачення, вказала, що зробила відповідні висновки та завіряла суд більше не порушувати закон. Просила суд суворо її не карати, врахувати її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Щодо призначення покарання просила сурово її не карати. Зазначила, що потерпілій стороні шкоду відшкодовано шляхом повернення усього майна.

В обвинувальному акті зазначено, що цивільний позов не заявлений, шкоду відшкодовано в повному обсязі.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченої, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Мотивування прийнятого рішення.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 .
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини.

Згідно довідок КПН «Бучанський консультативно-діагностичний центр Бучанської міської ради» від 01.07.2022, ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталась.

Згідно характеристики, наданої ВП № 1 ГУ НП в Київській області, ОСОБА_4 характеризується посередньо, скарг від сусідів не надходило, алкоголем не зловживає, наркотичних засобів не вживає, в стосунках з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя помічена не була.

В свою чергу, суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке складається з одного епізоду, та той факт, що потерпіла сторона претензій будь якого характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не має.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 не встановлено.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 просила призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі, визначивши іспитовий строк, проти чого не заперечувала прокурор.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її вік та відсутність судимостей, відшкодування шкоди в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України, тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк один рік.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченої та досягне своєї мети.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 від прокурора не надходило.

Застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

В судовому засіданні прокурор долучила постанову про приєднання викрадених ОСОБА_4 предметів, а саме: мікрохвильова піч марки «Samsung МЕ 81 MR TS» серійний номер 0A5U7WDR702954P вартістю 3499 гривень, електрична м`ясорубка «Moulinex hv 3» ( 7 in 1 1600w) вартістю 3799 гривень, телевізор марки «Hisense 55A7400F» серійний номер 062021UAA210636G2106Q8 - вартістю 18999,00 гривень до матеріалів кримінального провадження № 0001708від 27.05.2022 року як речових доказів, які згідно розписки були передані на відповідальне зберігання потерпілій стороні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а також зазначено прокурором в судовому засіданні, матеріальна шкода, завдана обвинуваченою ОСОБА_4 потерпілій стороні ТОВ «Нова Лінія 1»в розмірі 26297 грн, відшкодована шляхом повернення майна власнику, таким чином потерпіла сторона ТОВ «Нова Лінія 1»не має матеріальних претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 .
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Згідно звіту про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої №1320/22 від 01.06.2022, витрати складають 320,00 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, якщо засуджена не виконує покладені на неї обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засуджену для відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту скасувати.

Речові докази, а саме: мікрохвильова піч марки «Samsung МЕ 81 MR TS» серійний номер НОМЕР_1 , електрична м`ясорубка «Moulinex hv 3» ( 7 in 1 1600w), телевізор марки «Hisense 55A7400F» серійний номер 062021UAA210636G2106Q8 вважати повернутими власникуТОВ «Нова Лінія 1».
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.).

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі її подання з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1