ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24617/18

Провадження № 11-кп/4820/673/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді- доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволено, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , до 06 жовтня 2022 року, включно.

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу, відмовлено.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що відомості, зокрема, про особу обвинуваченого, а також особлива суспільна небезпека інкримінованих йому злочинів та кількість епізодів, а також позиція потерпілих, які бояться обвинуваченого, є підставою для продовження ОСОБА_6 терміну дії, раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявність ризиків, на підставі яких такий запобіжний захід було обрано, не відпала, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_6 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та визначити йому обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, носити електронний засіб контролю.

Вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки прокурор не навів жодних обгрунтованих доводів, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, із обвинувачення ОСОБА_6 вбачається, що він не вчиняв насильства щодо потерпілих та не викрадав людину, тощо, мова може йти виключно про вимагання, вчинене організованою групою.

Звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження у суді триває більше чотирьох років, не дослідженні письмові та речові докази, лише допитані свідки та потерпілі, тому слід ОСОБА_6 звільнити з-під варти, при цьому врахувати практику ЄСПЛ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримані.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Місцевий суд, з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Твердження, в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, про те, що прокурор не навів жодних обгрунтованих доводів, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що відомості про особу обвинуваченого, а також особлива суспільна небезпека інкримінованого йому злочину та кількість епізодів, а також позиція потерпілих, які бояться обвинувачених, є підставою для продовження ОСОБА_6 , терміну дії, раніше обраного, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявність ризиків, на підставі яких, такий запобіжний захід було обрано не відпала. Будь-яких доказів на спростування таких висновків суду не представлено. Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, більш м`який, суд не вбачає, так як обставини, враховані при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, не змінились.
Вказані обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що із обвинувачення ОСОБА_6 вбачається, що він не вчиняв насильства щодо потерпілих та не викрадав людину, тощо, мова може йти виключно про вимагання, вчинене організованою групою, відхиляються судом, так як триває судове слідство у даному кримінальному провадженні, тому при перегляді оскаржуваного рішення суду береться до уваги наявність або відсутність ризиків, які можуть бути підставою для продовження або скасування обраного запобіжного заходу. Крім того, апеляційна інстанція не вправі досліджувати докази та робити висновок про винуватість особи при розгляді такої категорії апеляційних скарг.

Посилання апелянта на те, що розгляд кримінального провадження у суді триває більше чотирьох років, допитані свідки та потерпілі, тому слід ОСОБА_6 звільнити з-під варти, при цьому врахувати практику ЄСПЛ, не заслуговують на увагу, оскільки, такі обставини не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, без врахування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не має.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 06 жовтня 2022 року, включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3