Справа № 473/827/22
Номер провадження1-кп/473/132/2022
ВИРОК
іменем України

"10" червня 2022 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000787 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Братське, Братського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, із професійно-технічною освітою, не судимий в силу ст.89 КК України, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.12.2021 року в період часу з 17:00 год. по 18:00 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .
Перебуваючи в приміщенні житлового будинку, а саме в прихожій кімнаті, між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої в останнього, виник прямий умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , стоячи навпроти ОСОБА_8 , кулаком своєї руки завдав один удар в область центральної частини обличчя потерпілого, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді перелому луски лобної кістки та решіткової пластини з крововиливами під м`які мозкові оболонки на правій тім`яні долі і на правій півкулі мозочку, крововиливом в м`яких покривах голови з внутрішньої сторони в ділянці лоба по середній лінії між лобними пазухами, саднами в ділянці лоба більше справа та крововиливом на спинці носа.
Після чого, схопив ніж та затиснувши його у своїй долоні руки, ОСОБА_6 наніс ним ОСОБА_8 двадцять сім ударів, спричинивши рани в ділянці підборіддя зліва, в надбрівній та скроневій ділянці зліва, в тім`яній ділянці справа та зліва, на межі тім`яної та лобної ділянок справа та зліва, на межі скроневих та тім`яних ділянок справа та зліва, на межі потиличної та тім`яних ділянок справа та зліва, на завитку лівої вушної раковини, в пахвовій ділянці зліва, на лівому плечі в верхній третині зовнішній поверхні.
Внаслідок спричинених ударів ОСОБА_8 отримав відкриту черепно-мозкову травму, яка супроводжується переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки, від яких настала смерть останнього.
Обвинувачений ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення визнав повністю та пояснив, що 09 грудня 2021 року до нього додому щоб працювати по господарству прийшов потерпілий ОСОБА_8 , який був випивший. В прихожій сталася суперечка, оскільки потерпілий почав вимагати неіснуючий борг, на що він відповів грубощами. Побачив як потерпілий взяв ніж, який лежав на відрі з грибами, та наніс йому удар в область серця. Його врятувало те, що в кишені в нього були ключі. Пам`ятає, що наніс один удар в обличчя потерпілому. Потім він взяв ніж, який був серед інструментів, та почав наносити удари ОСОБА_8 . Детально події не пам`ятає, не пам`ятає як все скінчилося. Прийшов до тями від дзвінка ОСОБА_9 , яку пішов забирати з вокзалу. До потерпілого не підходив, допомогти йому не намагався. Вказав, що є осудним, оскільки під час слідства було проведено відповідну експертизу, проте має хронічні захворювання. Зазначив, що на момент вчинення правопорушення був тверезим. Окрім того відшкодував потерпілій спричинену шкоду.
Потерпіла ОСОБА_10 до суду не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи про всі судові засідання за допомогою смс-повідомлень. На стадії підготовчого судового засідання подала заяву, в якій просила розглядати провадження в її відсутності, при призначені обвинуваченому покарання поклалася на розсуд суду. Також захисником було надано заяву від потерпілої, яка вказала, що їй відшкодовано шкоду та вона просить призначити обвинуваченому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Із врахуванням позицій учасників процесу та положень ст.325 КПК України судовий розгляд відбувся у відсутності потерпілої, оскільки суд визначив за можливе встановити обставини провадження у її відсутності, так як потерпіла очевидцем події, зазначеної в обвинувальному акті, - не була.

Під час судового розгляду свідки сторони обвинувачення надали такі показання.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що обвинуваченого раніше не знав, познайомився на залізничному вокзалі. До того він познайомився там із свідком ОСОБА_12 , яка чекала обвинуваченого. Це було вночі близько 11:00 год. Побачив як незнайомий (на той момент) чоловік почав чіплятися до жінки. Свідок запропонував допомогу. Побачив, що одяг обвинуваченого був у крові. Всі втрьох вони пішли в бік лікарні. Дійшли до школи, зупинилися біля магазину, поки обвинувачений зайшов до магазину свідок викликав наряд поліції. Обвинувачений вийшов з магазину та щось випив. Коли приїхав наряд поліції, обвинувачений почав виправдовувати кров на руках тим, що він побився зі свідком. Потім поїхали до обвинуваченого додому та побачили тіло. Поліція забрала обвинуваченого, а дівчина пішла із свідком на залізничний вокзал.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що була потенційною співмешканкою обвинуваченого, але разом вони не проживали. На початку грудня 2021 року вона приїхала до обвинуваченого близько 7 години вечора на електричці. Зателефонувала йому та повідомила, що під`їзжає. ОСОБА_6 їй сказав, що у нього трапилася якась неприємність. Вона сиділа на вокзалі та чекала годину, потім зателефонувала знову, обвинувачений вже слухавку не брав. Побачила свідка ОСОБА_11 , який почав до неї чіплятися. О 4 год. ранку вирішила ще раз зателефонувати, обвинувачений взяв слухавку та сказав, що візьме транспорт та прийде. Вона вийшла з вокзалу та побачила, як ОСОБА_13 котить мопед. На обвинуваченому вона побачила сліди бійки, але на той момент цього не зрозуміла. ОСОБА_11 забрав ключі від мотоциклу, а обвинувачений котив його та вони йшли в бік лікарні. Дійшли до магазину та ОСОБА_11 викликав поліцію. Обвинувачений пішов до магазину, після цього приїхала поліція. Поїхали додому до обвинуваченого, але в двір вона не заходила. Від ОСОБА_11 дізналася, що в дворі було тіло. Обвинувачений не зупинявся по дорозі, не вживав алкоголю, але в магазині щось придбав прозоре. Обвинувачений був одягнутий в спецівку коричневого кольору, одяг був забруднений, обличчя було подряпане, руки брудні та слідів крові, на її думку, не було.

Про безпосереднє дослідження документів, висновків експертиз, речових доказів, а також про допит потерпілої, інших свідків, зазначених в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не наполягали, клопотань про це не заявляли, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) - вони судом не досліджувалися.

Суд, дослідивши під час судового розгляду кримінального провадження докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, враховуючи визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , покази обвинуваченого та свідків, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення, - доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з огляду на наступне.

Згідно Постанови ВСУ від 15 травня 2014 року №5-12кс14 за нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Про умисел обвинуваченого ОСОБА_6 , спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 , свідчать обставини вчиненого ним діяння та досліджені докази з огляду на кількість, спосіб, механізм, локалізацію заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, знаряддя вчинення злочину, причину настання смерті потерпілого ОСОБА_14 , прямий причинно-наслідковий зв`язок між діянням винного і настанням смерті потерпілого, поведінку обвинуваченого під час вчинення злочину та після нього, з якої вбачається, що він жодної допомоги потерпілому після вчиненого не надав і не намагався надати.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання враховуються характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та відшкодування шкоди потерпілій. Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України - судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, раніше не судимий згідно з вимогою про судимість на підставі ст.89 КК України; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується як негативно так і добре; має хронічні захворювання, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, те, що злочин, який вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України належить до особливо тяжких злочинів проти життя особи, - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України у вигляді позбавлення волі.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи виключають застосування при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання застосування положень ст.69 КК України, як про те в судових дебатах просив захисник.

Так, ст.69 КК України передбачає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Так в Постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року справа № 370/2596/18 провадження № 51-3884км20 зазначено, що призначення більш м`якого покарання, ніж зазначене в санкції кримінально-правової норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені у справі обставини в своїй сукупності настільки істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
Судом встановлено дві обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , проте навіть ці обставини не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до категорії особливо тяжких злочинів проти життя особи та внаслідок вчинення такого злочину обвинуваченим настала смерть потерпілого. Відновити цю ситуацію жодним чином не можливо, як і відшкодувати спричинену шкоду, оскільки життя людини визнається найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України).

Крім того, покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України без застосування положень ст.69 КК України - буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого ОСОБА_6 злочину.

Як вбачається із приписів п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Із врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкість пред`явленого йому обвинувачення суд вважає за необхідне залишити його під вартою до моменту набранням вироком законної сили.

Даних про речові докази та процесуальні витрати, доказів про їх наявність прокурором надано не було, тому питання про їх долю судом при постановленні вироку не вирішуються.

Цивільний позов потерпілою пред`явлено не було.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_6 за цим вироком обчислювати з моменту його затримання, а саме з 09 грудня 2021 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 09 грудня 2021 року (з моменту його затримання) по дату набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1