печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2022 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 20.06.2022, на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, у якій просила зобов`язати сторону обвинувачення повернути вилучене під час обшуку від 17.02.2022 майно.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 17.02.2022 здійснено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2022 під час виконання якої вилучено сто купюр, кожна з яких номіналом 500 грн., що в суммі складає 50 000 грн.

Особа, що подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність та письмові заперечення.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 15.04.2021 року за ч. 3 ст. 365, ч.3 ст. 359, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 307 КК України.

08.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/6390/22-к задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку житла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке на праві власності належить належить ОСОБА_5 (згідно свідцтва про шлюб - ОСОБА_3 ), за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення наступних речей та документів, у т.ч. й тих, які містять охоронювану законом таємницю, зокрема, лікарську, щодо створення та діяльності ТОВ «Медичний центр «Гармонія», ТОВ «Медичний центр «Шанс», ТОВ «Український центр Реабілітації», ТОВ «Медичний Центр «Можливість», ТОВ «Українська Клініка Трансформації», ТОВ «Аксіома Медікал» та ТОВ «Регіональний Аптечний Склад», зокрема, бухгалтерські, медичні та інші документи, у т.ч. бланки, історії хвороби, амбулаторні картки, бланки рецептів на видачу наркотичних засобів, листи призначення, угоди про надання медико-консультативних послуг, чеки, електронні інформаційні системи або їх частини, журналів обліку, наказів про призначення осіб на відповідні посади цих суб`єктів господарювання, їх посадових інструкцій, а також грошових коштів, здобутих злочинним шляхом; інших речей та документів, що зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у т.ч. в електронному вигляді, що містяться на комп`ютерній техніці, ноутбуках, накопичувачах флеш-пам`яті, жорстких дисках, переносних носіях інформації, засобах зв`язку (мобільні телефони, планшети тощо), спеціальні технічні засоби, у тому числі аудіо-відео фіксації, а також у листуванні, блокнотах, щоденниках, особистих записниках, чорнових записах, фото, відеозаписах тощо, та, зокрема, можуть свідчити про взаємопов`язаність службових та інших осіб згаданих суб`єктів господарювання та службових осіб Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України чи інших правоохоронців.

18.02.2022 постановою слідчого, вилучені під час проведення обшуку речі - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000288 від 15.04.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Подаючи скаргу, ОСОБА_3 посилається на те, що на вилучене 17.02.2022 року під час обшуку майно арешт накладено не було.

Однак, виходячи з матеріалів скарги, встановлено, що вилучене майно, на поверненні якого наполягає володілець, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2022, на підставі якої працівниками органу досудового розслідування проведено слідчу дію- обшук.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_3 , обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить висновку про безпідставність скарги, а відтак у задоволенні її вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1