Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2022 року про відмову у накладенні арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на частину земельної ділянки площею 48,1785 га, що знаходиться у комунальній власності за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер не визначався), з відповідними координатами, перелік яких вказаний в клопотанні, тимчасово позбавивши АТ «Луцьке Авіапідприємство», ФГ «Марічка К» та інших фізичних і юридичних осіб права користуватися зазначеною земельною ділянкою поза цільовим призначенням, а також тимчасово позбавити ФГ «Марічка К» права розпоряджатися врожаєм 2022 року з посівів озимої пшениці площею 16,1324 га і сої площею 32, 0461 га.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2022 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ні прокурором, ні слідчим, на яких покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, безпосередньо в судовому засіданні не надано достатніх доказів та не доведено правових підстав для накладення арешту на земельні ділянки та врожай 2022 з посівів озимої пшениці та сої (більше того розміру такого врожаю взагалі не визначено), як і не доведено наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України, а тому в задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор оскаржує його з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що вказане у клопотанні майно є речовими доказами. Крім того, зауважує, що арешт на земельну ділянку із розташованими на ній посівами пшениці та сої необхідний для їх збереження та проведення усіх необхідних слідчих дій. З огляду на наведене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію і просив скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на майно, представника власника майна, який заперечив апеляційну скаргу і просив судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріалами провадження стверджується, що 20 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Згідно з приписами п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваного рішення вказані вимоги закону дотримані.

Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до норм ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що постановою слідчого від 08.08.2022 земельна ділянка з відповідними координатами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер не визначався), та розташовані на ній посіви сої та пшениці визнані речовими доказами.
Відповідно до приписів ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а, отже, за правилами ст.132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із положеннями ч.2 і ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також варто зазначити, що, згідно з положеннями п.1 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

З матеріалів провадження вбачається, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває з 20 липня 2021 року.

Будь-якого процесуального статусу жодна особа у вказаному кримінальному провадженні не має. Підозра нікому не оголошувалась.
Слідчим суддею зазначено, що стороною обвинувачення не доведено існування обґрунтованої підозри про вчинення посадовими особами АТ «Луцьке авіапідприємство», ФГ «Марічка К» кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також відмітив, що в даному кримінальному провадженні огляди місця події проводяться виключно у періоди збору урожаю, що на його переконання свідчить про те, що такі дії здійснюються не для перешкоджання ніби-то незаконній діяльності.
Також слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що у клопотанні слідчого не вказано конкретних меж земельних ділянок, їх розмір, кадастровий номер, а також розмір врожаю, на який пропонується накласти арешт.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведена наявність підстав для накладення арешту на земельну ділянку із розташованими на ній посівами пшениці та сої.

На переконання суду апеляційної інстанції, сторона обвинувачення не перевірила наявності підстав накладення арешту та обмежилася лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України, адже матеріали провадження не містять даних, які вказували б на те, що зазначене у клопотанні майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, як про це вказує апелянт.
Стороною обвинувачення не наведені та не обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України, та відповідність вказаного у клопотанні майна критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення слідчого судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Отже, підстави для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2022 року про відмову у накладенні арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді