МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 490/1617/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прокуратури Миколаївської області,
встановив:
16 березня 2021 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду, в порядку визначеному ч. 2 ст. 34 КПК України, для розгляду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прокуратури Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 27.04.2021 вказані матеріали розподілені та 27.04.2021 передані слідчому судді ОСОБА_1 .
У судове засідання, яке призначалося у режимі відеоконференції з Роздільнянським районним судом Одеської області 10.08.2022, заявник ОСОБА_4 не прибув; про дату та час розгляду скарги повідомлений 26.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 232). При зверненні до суду зі скаргою заявник ОСОБА_4 просив розглядати скаргу без його участі (а. с. 2).
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та посилався на те, що заявник ОСОБА_4 не перший раз звертається до органів прокуратури із заявами про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак вказана заява не містить ознак злочину, за якими слід було внести відомості до реєстру.
Розглянувши скаргу, заслухавши прокурора, дослідивши додані до скарги та подані прокурором документи, суд дійшов такого.
Судом встановлено, що 24.02.2020 ОСОБА_4 звернувся до Прокуратури Миколаївської області із заявою про злочини, які вчинені: процесуальним керівником та начальником відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 за ознаками ст. 364, ст. 366, ст. 396 КК України; слідчим ДБР за ознаками ст. 365, ст. 366, ст. 396 КК України; слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 та слідчими суддями Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ознаками ст. 396, ст. 375 КК України.
12.03.2020 за вих. № 15/2-5608-19 ОСОБА_10 направлено лист заступника начальника управління прокуратури області щодо того, що зі змісту заяви не вбачається фактів, які дають підстави для внесення відомостей до ЄРДР.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.07.2017 № 575, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 липня 2017р. за № 937/30805, слідчий (дізнавач), невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати розслідування.
Виходячи з положень вказаних нормативних актів, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та мають містити вищевказані відомості.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
З огляду на системний аналіз положень вказаних нормативних актів вбачається, що саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та повинні містити достатні дані про наявність ознак злочину.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Підставою кримінальної відповідальності за приписами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину).
Разом з цим заява ОСОБА_4 , яка подана до Прокуратури Миколаївської області 24.02.2020, не містить обставин чи фактичних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, і є суб`єктивним сприйняттям та фактичною незгодою з діями різних посадових осіб. За змістом заява є викладом та узагальненням різних заяв заявника ОСОБА_4 та рішень посадових осіб з приводу поданих ОСОБА_4 заяв, при цьому відомості, які б свідчили про кримінальне правопорушення, в заяві відсутні.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
постановив:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прокуратури Миколаївської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

11.08.2022