Справа: № 148/956/22
Провадження №1-кс/148/279/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року м. Тульчин

Слідчий суддя
Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баранівка, Баранівський район Житомирська область, зареєстрованої, за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням зазначено, що 26.06.2022 біля 22:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала за місцем свого тимчасового проживання, що розташоване, за адресою: АДРЕСА_2 , де доглядала за мешканкою даного будинку, особою похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В той час, між ОСОБА_4 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка з ОСОБА_8 , яка зробила зауваження ОСОБА_4 за постійне зловживання спиртними напоями, що викликало агресію в поведінці останньої, під час чого, підозрювана, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, направлених на нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, не передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків направлених на позбавлення життя ОСОБА_8 , однак маючи можливість передбачити наслідки заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, підійшла до останньої, де навмисно за допомогою невстановленого на даний час слідством предмета, нанесла ОСОБА_8 удар в область голови, в результаті чого, потерпіла впала на підлогу, та продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 руками та ногами почала наносити багаточисленні удари по тулубу потерпілій, спричинивши останній тяжкі тілесні ушкодження, яка від них через деякий проміжок часу померла.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 51 від 27.06.2022 смерть ОСОБА_8 настала від закрито черепно мозкової травми, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, перелому тіла грудини, множинні переломи ребер зліва та справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення, відповідно до пунктів 2.1.3 (в, г) «Правила судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995, за № 255/791 Затверджено Міністерством охорони здоров`я України від 17 січня 1995 № 6.
Так, 28.06.2022 у межах вказаного кримінального провадження, складено та вручено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та співрозмірність можливо призначеного останній покарання, у випадку доведеності її вини, може вказати про можливе залишення останньою свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності; підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, що може зашкодити проведенню досудового розслідування; підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, які досліджуються; враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 , її вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, є обґрунтовані підозри вважати, що останній може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення; за місцем проживання підозрювана характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, також остання не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання; може вчиняти нові кримінальні правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування, уникати безальтернативного покарання у виді позбавлення волі до 10 років; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 та підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні, не заперечили проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства, 28.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» за № 35615/06 від 13.11.2007, де Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, у п. 34 рішення ЄСПЛу справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, суд зазначає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» за №33977/96 від 26.07.2010, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 4), постанову про створення слідчої групи (а.с. 5), рапорт (а.с. 6), протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 7, 8), протокол допиту свідка (а.с. 9-11), розписку свідка (а.с. 12), протокол огляду (а.с. 13, 15-17), заяву ОСОБА_10 (а.с. 14), довідку характеристику (а.с. 18), повідомлення про підозру (а.с. 20-21), протокол допиту підозрюваної (а.с. 22).
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та у разі доведеності її вини, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Також підозрювана може знищити речові докази, які не встановлені слідством, оскільки підозрювана перебувала в стані алкогольного сп`яніння та не пам`ятає всіх обставин події. Крім того, остання немає постійного місця проживання на території Тульчинського району, а зареєстрована в Житомирській області.
Таким чином, слідчий суддя переконався в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою.
Оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою та застосуванням насильства, у відповідності п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя розмір застави не визначає.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баранівка, Баранівський район Житомирська область, зареєстрованої, за адресою: другий АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати її у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області №1.
Початок строку обраховувати з 11:50 год. 27.06.2022, і який закінчується 11:50 год. 26.08.2022.
Ухвалу вручити підозрюваній, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.07.2022.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1