Справа № 509/1736/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 10.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Іллічівськ, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, що має вищу освіту, офіційно працевлаштованого вчителем фізичної культури у КЗ «Олександрівська ЗЗОШ I-III ступенів», одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000201, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2022 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

23.05.2022 р. до суду надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 10.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування зазначеного клопотання захисник вказала наступне.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 квітня 2022 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_4 є військовозобов`язаним. Згідно даним військового квитка ступінь готовності стройовий. Проходив військову службу у період з 17 червня 1996 року по 30 липня 1998 року на посаді старший планшетист відображення інформації.

Згідно з наявними обліковими документами ОСОБА_6 підпадає під проходження військової служби за призивом під час мобілізації а придатний до несення військової служби в умовах воєнного стану.

На даний час ОСОБА_4 має бажання та готовий нести військову службу за призивом для забезпечення національної безпеки і оборони України.

ОСОБА_4 працює вчителем фізичного виховання в Олександрівському закладі загальної середньої освіти. За місцем роботи характеризується позитивно, користується авторитетом серед учнів, батьків та колег.

Також, ОСОБА_4 характеризується позитивно за місцем проживання: утримує сім`ю, веде здоровий спосіб життя: не палить та не вживає алкоголь, займається спортом, бере активну участь у громадському житті села, міста. Був неодноразово нагороджений подяками від влади міста, від військових частин за велику волонтерську діяльність та допомогу армії. Є головою вуличного комітету.

Також, ОСОБА_4 має родину: жінку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2000 року, а також двох синів, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, разом з ОСОБА_4 проживає його похила матір ОСОБА_10 (84 роки), яка є пенсіонеркою за віком, хворіє на ряд тяжких захворювань.

ОСОБА_4 разом із сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовозобов`язаним, підлягає проходженню військової служби під час мобілізації та придатний до несення військової служби в умовах воєнного стану, в зв`язку з чим ОСОБА_4 бажає невідкладно з`явитись до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації, в зв`язку з чим зробив відповідну заяву, що додається.

Таким чином, міцність соціальних зв`язків, характеризуючи дані особи підозрюваного свідчать про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також відсутність ризику ухилення ОСОБА_4 від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Так, ризик ймовірного переховування від органів досудового розслідування відсутній, оскільки після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не втік з місця події, а надав потерпілому першу медичну допомогу та викликав швидку медичну допомогу, про що вказує сам потерпілий ОСОБА_11 .

Спілкуватись з потерпілим також ОСОБА_4 , не в змозі, оскільки ОСОБА_11 відправлений на лікування за межі України.

Впливати іншим чином на кримінальне провадження ОСОБА_4 також не зможе, оскільки після вступу на службу у Збройні Сили України буде позбавлений взагалі будь-якої відповідної можливості.

Вчинення іншого злочину також малоймовірно, оскільки ОСОБА_4 ніколи не притягувався раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності, характеризується позитивно, не є суспільно небезпечною особою.

В свою чергу, з метою справедливого та законного правосуддя, враховуючи викладені обставини, вважаю, можливим і доцільним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у розумні строки; утримуватись зі спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст.ст. 29 Конституції України.

Також, слід зауважити, що станом на теперішній час потерпілому ОСОБА_11 відшкодовано матеріальну шкоду на суму 15 000,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Згідно ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-21, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

03 травня 2022 року сторона захисту звернулась до Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону з клопотанням в порядку ст. 616 КПК України, але до теперішнього часу прокурор так і не вирішив клопотання та не надав ані письмової відповіді, ані постанови про відмову у задоволенні клопотання, як того передбачає ст.220 КПК України.

В судовому засідані підозрюваний та цого захисник клопотання підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, мотивуючи це існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливості їх запобігання застосуванням інших, передбачених КПК України запобіжних заходів.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.201 КПК України, 1. Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. 4. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п. 9 Листа від 04.04.2013р. №511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилене.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам) вчинити протиправні дії.

Відповідно до п.10 Листа від 04.04.2013р. №511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим. Слід звернути увагу слідчого судді, суду на те, що відповідно до положень ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04, п.43, 14 лютого 2008 року) суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.07.2014 року у справі «Мала проти України» (Заява № 4436/07) у п.47-49 наголосив, що статтею 6 Конвенції гарантується право на справедливий розгляд справи, нею не встановлюється жодних правил щодо прийнятності доказів або способу, у який вони повинні бути оцінені, що, таким чином, є у першу чергу предметом регулювання національного законодавства та національних судів (див. рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain) [ВП], заява №30544/96, п. 28, ECHR 1999-I). Аналогічним чином, у першу чергу саме національні органи влади, зокрема суди, мають тлумачити національне право, а Суд не замінить своє тлумачення їхнім за відсутності свавільності. З урахуванням вищезазначеного Суд все одно має переконатися у тому, чи були справедливими процедури у їхній сукупності, включаючи спосіб, у який приймалися докази та процесуальні рішення (див. рішення від 15 червня 2004 року у справі «Таммінен проти Фінляндії» (Tamminen v. Finland), заява № 40847/98, п. 38).

Ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі «Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства» (Steel and Morris v. the United Kingdom), заява № 68416/01, п. 59, ECHR 2005-ІІ). Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див. рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії» (Batsanina v. Russia), заява № 3932/02, п. 22). Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

Згідно з практикою Суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. вищенаведене рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain), п. 26 із подальшими посиланнями).

Пунктом 3 ст.5 конвенції передбачено додаткові гарантії захисту права на свободу. Зокрема, особа, яку затримано на законних підставах, має право на звільнення за наявності гарантії присутності на судових засіданнях.

У національному законодавстві мають діяти норми, які будуть узгоджуватися з практикою ЄСПЛ, згідно з якими при вирішенні питання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою національні суди мають виходити з переконливості та доведеності державними органами обґрунтування будь-якого періоду позбавлення волі, а норми, які визначають принцип обов`язковості тримання, повинні бути скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним діям. При цьому тримання під вартою є виключним заходом, який може бути застосовано до особи лише за умови наявності ризиків, установлених законом, що доведено стороною обвинувачення. В усіх інших випадках повинні застосовуватися альтернативні запобіжні заходи. Більше того, кожного разу, коли суд переглядає правомірність тримання особи під вартою, він зобов`язаний аналізувати наявність ризиків і у випадку їх відсутності змінити запобіжний захід на більш м`який.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 є військовозобов`язаним. Згідно даним військового квитка ступінь готовності стройовий. Проходив військову службу у період з 17 червня 1996 року по 30 липня 1998 року на посаді старший планшетист відображення інформації. Згідно з наявними обліковими документами ОСОБА_6 підпадає під проходження військової служби за призивом під час мобілізації а придатний до несення військової служби в умовах воєнного стану. На даний час ОСОБА_4 має бажання та готовий нести військову службу за призивом для забезпечення національної безпеки і оборони України.

ОСОБА_4 працює вчителем фізичного виховання в Олександрівському закладі загальної середньої освіти. За місцем роботи характеризується позитивно, користується авторитетом серед учнів, батьків та колег. Також, ОСОБА_4 характеризується позитивно за місцем проживання: утримує сім`ю, веде здоровий спосіб життя: не палить та не вживає алкоголь, займається спортом, бере активну участь у громадському житті села, міста. Був неодноразо во нагороджений подяками від влади міста, від військових частин за велику волонтерську діяльність та допомогу армії. Є головою вуличного комітету.

ОСОБА_4 разом із сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності. Має родину: жінку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2000 року, а також двох синів, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, разом з ОСОБА_4 проживає його похила матір ОСОБА_10 (84 роки), яка є пенсіонеркою за віком, хворіє на ряд тяжких захворювань.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовозобов`язаним, підлягає проходженню військової служби під час мобілізації та придатний до несення військової служби в умовах воєнного стану, в зв`язку з чим ОСОБА_4 бажає невідкладно з`явитись до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації, в зв`язку з чим зробив відповідну заяву.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню частково, вважає за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 193, 194, 197, 201, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 10.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Змінити, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою, АДРЕСА_1 , до 10.06.2022 р.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, а також зміну засобів зв`язку;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватись з потерпілими чи свідками;

ОСОБА_4 зобов`язаний невідкладно після звільнення з під варти, але не пізніше 01.06.2022 р., з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання, для проходження військової служби.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених обов`язків.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 10.06.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського Апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 31.05.2022 р. о 09.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1