Справа № 487/1144/22
Провадження № 1-кс/487/991/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 26.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408, звернувся 11.04.2022 року з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 10.04.2022 року, під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Apple iPhone 8 Plus» IMEI НОМЕР_1 ; USB-накопичувач datatraveles, об`ємом 32 Gb; планшет марки PocketBook; Xbox 360 S Console s/n 05.

Підставою звернення стало те, що вищезазначені вилучені предмети мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у проваджені СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження № 0000408 від 26.03.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

У ході проведення досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженні встановлено, що 26.03.2022 до ЧЧ МРУП ГУ НП в Миколаївській області надійшов рапорт інспектора ВПК Миколаївської області ДКП НП України про те, що в ході моніторингу інтернет мережі виявлено групу в соціальній мережі «Фейсбук», які розповсюджують матеріали, які виправдовують, визнають правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.
За вказаним фактом слідчим відділом МРУП ГУНП в Миколаївській області внесені відомості до ЄРДР за №0000408віл 26.03.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

06.04.2020 року надано доручення в порядку ст. 40 КПК України до УРС в Миколаївській області ДСР НП України з метою встановлення свідків та очевидців вказаного кримінального правопорушення та осіб, які причетні до вказаного правопорушення.

В ході виконання вказаного доручення до матеріалів кримінального провадження долучено рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС 4-го відділу УСР в Миколаївській області ДСР НП України про те, що на території міста Миколаєва на даний час фактично проживає місцевий мешканець, який є прихильником Руського миру, який саме на приватних сторінках у соцмережі Однокласники, пропагандує місцевому населенню підтримання організації на території міста Миколаєва, Миколаївської народної республіки (МНР), а також закликає місцеве населення підтримувати владу країни агресора російської федерації, що на даний час може становити загрозу суверенності та територіальної цілісності України. Крім того встановлено, що до вказаних дій причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та у власному телефоні може зберігати інформацію, щодо дискредитації збройних сил України, приватні листування з іншими прихильниками Руського миру, а також інформацію, щодо закликів населення, щодо підтримання населенням міста Миколаєва створення МНР (Миколаївської народної республіки).

За такого у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення комп`ютерної техніки, матеріалів, які виправдовують, визнають правомірною збройну агресію російської федерації проти України, мобільні телефони, флеш накопичувачі, жорсткі накопичувачі та інші носії інформації.

Згідно ст. 615 КПК України (зі змінами та доповненнями від 03.03.2022) особливий режим досудового розслідування та продовження строків тримання під вартою під час судового провадження в умовах воєнного, надзвичайного стану або у районі проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони , відсічі і стримування збройної агресії проти України: у разі введення в Україні або окремих її місцевостях( адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони , відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України, якщо п. 2) відсутня об`єктивна можливість виконання у встановлені строки слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 189, 233, 234, 235, 245, 247, 248 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчинені злочинів , передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152, 153, 185 ,186, 187, 189-191, 201, 158-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 Кримінального кодексу України такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог глави 37 цього Кодексу, за клопотанням прокурора або слідчого погодженого з прокурором; про рішення, прийняті прокурором у випадках та порядку передбачених цією статтею, невідкладно за першої можливості повідомляється прокурор вищого рівня, а також суд, за переліком, визначеним Державною судовою адміністрацією України з наданням копій відповідних документів не пізніше 10 днів з моменту такого повідомлення; скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, прийняті або вчинені на виконання повноважень, визначених частиною першою цієї статті розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, після забезпечення його функціонування в іншій місцевості, або найбільш територіально наближеним до нього судом.

09.04.2022 року, заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 надано постанову про дозвіл на проведення обшуку за вищевказаною адресою.

10.04.2022 року під час обшуку вищевказаної квартири, розташованої за адресою:АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено речі, які можуть мати значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, а саме: мобільний марки «Apple iPhone 8 Plus» IMEI НОМЕР_1 ; USB-накопичувач datatraveles, об`ємом 32 Gb; планшет марки PocketBook; Xbox 360 S Console s/n 05.

Відповідно до ст. 98 КПК України, вищевказані речі відносять до речових доказів, тобто є матеріальним об`єктом, адже місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та в поєднанні з іншими доказами може використатись як доказ обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 10.04.2022 року, під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний марки «Apple iPhone 8 Plus» IMEI НОМЕР_1 ; USB-накопичувач datatraveles, об`ємом 32 Gb; планшет марки PocketBook; Xbox 360 S Console s/n 05.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Роз`яснити та попередити, що відповідно до ст. 388 КК України, розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1