05 вересня 2022 року
Справа № 932/4970/22
Провадження №1-кс/932/2536/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зугрес Харцизьк Донецької областї, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого ТОВ «Ландманн» менеджер збуту, неодруженого, який не має на утримані малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась сторона обвинувачення із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч..2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час виник умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», обіг якого заборено, для покращення свого матеріального становища та отримання прибутку.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час та місці, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено, з метою його подальшого збуту невстановленим досудовим розслідуванням особам.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», з метою його подальшого збуту, у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 розпочав незаконно зберігати раніше придбаний особливо небезпечний наротичний засіб «канібіс», обіг якого заборонено. Після чого, ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, здійснив розфасування придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», обіг якого заборонено, на п`ятдесят сім сліп-пакетів, з метою подальшого збуту вказаних сліп-пакетів на території міста Дніпра, та продовжив їх незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту до 31.08.2022.

Так, 31.08.2022 в період часу з 18 години 15 хвилин до 18 години 37 хвилин співробітниками Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, було проведено огляд місця події, за адресою: м. Дніпро, ж/м Тополь 2, буд. 14, біля під`їзду №1, під час проведення якого було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено, розфасований у п`ятдесят сім сліп-пакетів, в одному з яких знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0, 7212 г., який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

31.08.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.
Сторона обвинувачення зазначає про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи викладене просять слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в умовах гауптвахти ОСОБА_6 , з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що він вживає наркотичні засоби з 2018 року на постійній основі, працює, просить суд не обирати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, обґрунтував свої вимоги наступним.
Зазначив, що підозра є необґрунтованою, оскільки в діях ОСОБА_6 не має складу злочину , передбаченого саме ч.2 ст. 307 КК України, вважає, що стороною обвинувачення навмисно вручено підозру саме за цією статтею, щоб можна було обрати запобіжний захід саме тримання під вартою.
Крім того, зазначив, що жоден з зазначених ризиків не підтверджений нічим, так ОСОБА_6 дійсно зареєстрований в м. Зугрес Донецької області, однак дане місто не контролюється державою Україна, отже він не може туди поїхати, він має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, таким чином ризики вважає недоведеними.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
У провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001543 від 31.08.2022 року за ознаками ч.2 ст. 307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 31.08.2022 року було затримано ОСОБА_6 .

01.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Провина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у своїй сукупності, а саме: протоколом проведення огляду місця події від 31.08.2022 за адресою: АДРЕСА_3 , біля під`їзду №1.; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; висновком експерта №СЕ-19/104-22/26574-НЗПРАП.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу , саме тримання під вартою, сторона обвинувачення зазначила, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, з конфіскаціє майна.

Однак, слід зауважити, наступне, посилання сторони обвинувачення жодним чином не обґрунтоване, всі висловлені доводи не мають жодного обґрунтування.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторам
Крім того, слідчий суддя критично ставиться до наявності ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки дані вказівки є формальними та не підтверджується жодними матеріалами долученими до клопотання. Крім того, ОСОБА_6 , як було встановлено в ході судового засідання раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вживає наркотичні засоби.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.
Між тим клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру переховуватись та перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя набуває висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
А з урахуванням обставин справи, особистості підозрюваного, того факту, що він має постійне місце роботи до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри та може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.

Обрати підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло, окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто з 02 вересня 2022 по 31 жовтня 2022.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатись із м. Дніпра, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Встановити дію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 00 год. 00 хв. 31.10.2022.
Контроль за виконанням ухвали покласти на ГУНП в Дніпропетровській області, старшого слідчого слідчої групи у даному кримінальному провадженні та старшого групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
Вручити копію цієї ухвали підозрюваному та прокурору негайно після її оголошення.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в її житло в будь-який час, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на неї обов`язків.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Повний текст виготовлено 05.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1