Справа № 496/1793/18
Провадження № 1-кп/496/132/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Прокурором заявлене клопотання про продовження обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, а тому розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, а також те, що ОСОБА_4 перебував у розшуку вказує та підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики можливого продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї протиправної діяльності також підтверджуються тим, що останній вже раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів: Біляївським районним судом Одеської області, 14.07.2004 року за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; Приморським районним судом м. Одеси, 17.03.2016 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Таким чином, вбачається, що ОСОБА_4 , після неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість знову вчинив злочин. Обвинувачений ОСОБА_4 , не зайнятий суспільно-корисною працею, не має постійного заробітку, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та свідчить про можливість вчинення нового злочину та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, є ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на обставини викладені к ньому.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.
Під час судового засідання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 30.05.2022 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 переховувався від суду, оскільки кримінальне провадження перебуває на розгляду суду тривалий час, обвинувачений без поважних підстав не з`явився у судові засідання, що призвело до оголошення ОСОБА_4 у розшук, що вказує та підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , неодноразово судимий, не має постійного заробітку, що свідчить про можливість вчинення нового злочину та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик впливу обвинуваченим на свідків, передбачений п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, на якій посилається прокурор, не доведений. На теперішній час судовий розгляд не закінчено, тому визнання невинуватості ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину суд вважає передчасним.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.
Суд вважає за можливе визначення застави, оскільки вичерпний перелік випадків такого не визначення наведений у ч.4 ст. 183 КПК України, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в межах розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 95720 гривень.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 24.07.2022 року включно.
Визначити суму застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 95720 гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2022 року у справі № 496/1793/18 (провадження № 1-кп/496/132/22) відносно ОСОБА_4 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з поміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Одеській слідчий ізолятор».
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або виготовлення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 27.05.2022 року.

Суддя ОСОБА_1