Справа № 399/265/22
Провадження № 1-кп/399/51/2022
В И Р О К
Іменем України

07 липня 2022 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням в інше сховище за наступних обставин.

14 лютого 2022 року близько 19.00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 знаходився біля двору домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , де на території двору помітив металеві вироби та у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 шляхом пролізання під парканом проник на територію саду вищевказаного домоволодіння, яка являється огородженою та забезпеченою від стороннього доступу територією, звідки таємно викрав належні ОСОБА_6 два відрізки канілірованої сітки загальною довжиною 3, 5 м шириною 1, 5 метри вартістю з урахуванням зносу 1390 грн. 28 коп., одну стальну трубу довжиною 5, 77 м діаметром 6 см, вартістю з урахуванням зносу 429 грн. 98 коп. та одну стальну трубу довжиною 5, 64 м діаметром 4 см, вартістю з урахуванням зносу 255 грн. 10 коп., а всього на загальну суму 2075 грн. 36 коп., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому. Пояснив, що 14 лютого 2022 року близько 19.00 години, знаходячись біля двору домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 помітив у дворі металеві труби. Далі, він переліз через забір на територію вищевказаного домоволодіння звідки викрав сітку та дві труби, які здав на металолом. Просив вибачення в потерпілого та запевнив, що вчиняти крадіжки більше не буде.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна з проникненням у інше сховище, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65 - 67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання вини.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: стальну трубу діаметром 6 см довжиною по 5,77 м, стальну трубу діаметром 4 см довжиною 5, 64 м, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1