ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1688/22 Справа № 932/7707/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні доньку 2003 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2022 року задоволено клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17 липня 2022 року включно. Розмір раніше визначеної застави у розмірі 126 120 грн. залишено без змін. Відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою у задоволені клопотання прокурора відмовити та змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт.
Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що заявлені прокурором ризики в клопотанні, викладені формально, без зазначення викладу обставин, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про їх наявність, і без посилання та надання доказів, що підтверджують ці обставини. Вказує на те, що судом не враховано, що ризики зменшились, а нові ризики не з`явилися. Звертає увагу на те, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, має постійне місце проживання та має на утриманні мати пенсіонерку. Зазначає, що обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, але районний суд на це увагу не звертає.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно ч.4 ст.422-1 КПК, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань чи заяв з цього приводу до суду не подавав.
Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-ІХ від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, колегія суддів вважає за можливе здійснювати без участі сторін кримінального провадження, а саме без прокурора.
Адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти проведення судового засідання за відсутності прокурора.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, заслухавши думку учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом 19 травня 2022 року в судовому засіданні Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, що виразилось у відкритому викраденні майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та доводи захисника і обвинуваченого щодо зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що він може здійснити спроби переховування від суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, дане кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, тому, існує ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів зазначає, що в контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та обвинуваченим і його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи захисника про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.
Щодо посилання захисника, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання та має на утриманні неповнолітню доньку та матір інваліда, слід зазначити, що дані обставини самі по собі не можуть бути підставою для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки, репутації обвинуваченого вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Що стосується доводів в апеляційній скарзі адвоката та зазначення самим обвинуваченим ОСОБА_7 про утримання його в неналежних умовах та жорстокого нелюдського поводженням з ним, то колегія суддів не вбачає підстав для підтвердження даного посилання, та окрім того, забезпечення належних умов для осіб, які утримуються під вартою в умовах слідчих ізоляторів, не відноситься до компетенції суду. Окрім того, як було встановлено судом першої інстанції за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 проводиться перевірка недозволених методів досудового розслідування, але рішення з цього приводу поки що не має.
Щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.
Як слідує з матеріалів контрольного провадження ОСОБА_7 перебуває під вартою, з урахуванням досудового розслідування та судового розгляду приблизно 2 роки, тобто строк тримання останнього під вартою та строк судового розгляду даного кримінального провадження є значним. В той же час, враховуючи характер та об`єм висунутого обвинувачення, а також об`єктивні обставини, що унеможливлюють закінчення судового розгляду даного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що відповідні доводи захисника в цій частині є певним чином хоча і слушними, але з огляду на вказане вище, задоволенню не підлягають.
Окрім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно зазначено, що тривалість розгляду справи також пов`язана із систематичною заміною за клопотанням обвинуваченого захисників, яка вже здійснюється в п`яте і на цей час захисник заявив про те, що не в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження, внаслідок чого по справі були оголошені перерви.
Також суд першої інстанції вірно врахував, що наразі триває дослідження доказів за клопотанням сторони захисту, а саме з 02.02.2021 року здійснюється виклик додаткових свідків та експерта з боку сторони захисту, які заявлялися стороною захисту за окремими клопотаннями, також за клопотанням сторони захисту здійснюється витребування у потерпілого речових доказів для їх огляду.
На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого. При цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено. Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду на необхідність вжиття належних заходів для оперативного завершення розгляду справи.
Отже, за наслідками апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4