Справа № 214/2161/22
1-кс/214/350/22
У Х В А Л А
Іменем України
03 червня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0000012 слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області капітаном юстиції ОСОБА_3 , і погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 , клопотання про арешт майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області капітан юстиції ОСОБА_3 звернулася до суду з даним клопотанням, в якому просить: накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,15 Га, кадастровий номер :01:001:0156; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.

В обґрунтування клопотання наведене наступне. Слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 04.03.2022 за підозрою громадянина ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. В ході досудового розслідування отримані відомості, що громадянин України ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, будучи колишнім працівником одного із підрозділів Служби Безпеки України, який приймав присягу на вірність Українському народові, а також обізнаний про контррозвідувальні методи роботи та конфіденційного співробітництва з громадянами, перебуваючи у місті Херсон, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, умисно вирішив надавати допомогу у підривній діяльності представникам спецслужб РФ проти України, тобто передбачав, усвідомлював характер своїх суспільно небезпечних дій і бажав настання суспільно небезпечних наслідків при наступних обставинах. 09.03.2022 року у місті Херсон ОСОБА_5 , перебуваючи в Херсонській обласній державній адміністрації за адресою: площа Свободи, 1А, добровільно надав невстановленому представнику спецслужби ФСБ РФ згоду щодо конфіденційного співробітництва із іноземною спецслужбою, обравши псевдонім « ОСОБА_7 » та в підтвердження своїх злочинних намірів передав останньому інформацію щодо персональних даних 20 співробітників Служби безпеки України. Цього ж дня у місті Херсон, після проведення з ОСОБА_5 вербувальних заходів, із ним ініціативно зв`язався житель міста Херсон ОСОБА_8 , який запропонував організувати йому охоронну фірму з місцем дислокації по АДРЕСА_3 , для забезпечення охорони осіб і їх господарської діяльності, які співпрацюють з РФ, а в подальшому останнім організовано зустріч ОСОБА_5 і працівником ФСБ РФ із позивним « ОСОБА_9 », який поставив йому завдання працювати з його контактом, яким є ОСОБА_8 . У подальшому діючи на виконання завдання представника ФСБ РФ у березні-квітні 2022 року, ОСОБА_5 здійснював вплив на мешканців Херсонської області щодо співпраці і надання допомоги представникам військових формувань РФ, шляхом схилення представників місцевого бізнесу до економічної співпраці з представниками РФ для реалізації підривних намірів країни-агресора на території міста Херсона. Так, у цей же період ОСОБА_5 , здійснював незаконний вплив на громадянина України ОСОБА_10 , в телефонній розмові схиляв останнього до співпраці з представниками збройних сил РФ, щодо надання послуг з охорони його бізнесу, а саме продуктових магазинів, від грабежу та мародерства. Після чого, не отримавши схвальної відповіді у визначений ним строк, на магазин ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , військовими країни-агресора РФ вчинено збройний напад внаслідок якого було пошкоджено його майно. Крім того, наприкінці березня 2022 року ОСОБА_5 заручившись підтримкою представників країни-агресора РФ, на виконання свого противоправного умислу, розмістив у Телеграм каналі « ОСОБА_11 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) об`яви про пошук водіїв, які здійснить поїздку з міста Херсона до міста Одеси, із зазначенням свого номеру телефону НОМЕР_1 і перебуваючи в офісі за адресою: АДРЕСА_3 , на виконання поставлених завдань представниками ФСБ РФ, залучав водіїв транспортних засобів для виконання перевезень осіб, які бажали залишити місто Херсон у зв`язку з гуманітарною кризою, за визначеним маршрутом і у ході співбесід з перевізниками доводив одну із умов їх співробітництва - збір інформації про розташування позицій Збройних Сил України, розміщення та оснащення блокпостів на території Херсонської, Миколаївської та Одеської областей та перелік осіб-громадян України, які перетинають лінію розмежування з непідконтрольною територією, гарантуючи забезпечення безпеки їх діяльності від країни агресора, в обмін на вказану інформацію, яку в подальшому мав передати представникам РФ. Вказує, що таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану. 06.05.2022 слідчим слідчого відділу УСБУ в Херсонській області за погодженням з прокурором Херсонської обласної прокуратури громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у державній зраді в умовах воєнного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення ухвалою слідчим суддею права на відчуження, розпорядження та користування майном, у тому числі у випадку можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Зазначає, що на теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 володіє на праві приватної власності: земельною ділянкою, загальною площею 0,15 Га, кадастровий номер :01:001:0156; квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ; квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 . Врахувавши зазначені вище обставини, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція статті якої передбачає конфіскацію майна, з метою забезпечення її виконання, просить накласти арешт на вищезазначене нерухоме майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала повністю, підтвердивши його зміст. При цьому пояснила, що просить врахувати те, що право власності переходить до нового власника з моменту реєстрації.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , була продана у 2021 році, але доказів про реєстрацію права власності за іншою особою, він не має. В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживає його син.

Захисник у судовому засіданні підтримав свої письмові заперечення, згідно яких вбачається наступне. Вважає, що арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є можливим, а не обов`язковим заходом забезпечення кримінального провадження. Вважає, що єдиним обґрунтуванням слідчого для накладення арешту на майно, яке зареєстроване в установленому порядку на ім`я ОСОБА_5 , є те, що санкція частини 2 статті 111 КК України, яка інкримінується підозрюваному, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Зазначив, що відповідно до ст. 49 КВК України не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. ОСОБА_5 знаходиться у шлюбі з ОСОБА_12 з 15.06.2013 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст. 372 ЦК України, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Оскільки зазначене слідчим у клопотанні нерухоме майно придбане було на ім`я ОСОБА_5 під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_12 , то відповідно до ст.70 СК України, є спільною сумісною власністю і його частина (за презумпцією рівності часток подружжя) є власністю ОСОБА_12 , а отже не може бути конфісковане за вироком суду навіть у випадку засудження ОСОБА_5 . Також зазначив, що фізично приховати нерухоме майно неможливо, оскільки, як випливає з його характеристики, його не можна перенести в інше місце, зрушити, тощо. На даний час м. Херсон, в розумінні п.7 ч.1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль. Тому ОСОБА_5 об`єктивно позбавлений можливості розпорядитися вищевказаним майном. ОСОБА_5 на даний час перебуває під вартою, а тому в будь-якому випадку не може здійснити дії, пов`язані з розпорядженням чи відчуженням майна. Стверджує, що ОСОБА_5 необґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Вважає, що в діях ОСОБА_5 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111 КК України. Вважає, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно працює ненадійно. Просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 ч.2 п.3 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ст. 170 ч.5 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що згідно повідомлення від 06.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч.2 КК України. Вказана підозра вручена ОСОБА_5 в передбачений законом спосіб.
Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року, судом встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 ч.2 КК України, є обґрунтованою.

Санкція ст. 111 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , володіє на праві приватної власності: земельною ділянкою, загальною площею 0,15 Га, кадастровий номер :01:001:0156; квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ; квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 з 15.06.2013 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,15 Га, кадастровий номер :01:001:0156, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 628886, виданого 29.09.2011 року, тобто до укладення шлюбу з ОСОБА_12 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 набув право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 19.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом м. Херсона ОСОБА_13 , тобто до укладення шлюбу з ОСОБА_12 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 набув право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2020 року, посвідченому приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , тобто під час перебування у шлюбі з ОСОБА_12 , а тому відповідно до вимог ст. 60 ч.1 СК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З урахуванням вимог ст. 70 ч.1 СК України, ст. 372 ЦК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 належить частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Доводи ОСОБА_5 стосовно того, що зазначена квартира у 2021 році була відчужена іншій особі, суд не приймає до уваги, оскільки доказів на їх підтвердження останнім не надано суду. Так, ОСОБА_5 надав суду копію договору купівлі-продажу від 09.12.2021 року квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , однак витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на зазначену квартиру на іншу особу, не надав. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 19.05.2022 року, що міститься в матеріалах справи, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником зазначеної квартири станом на 19.05.2022 року є саме ОСОБА_5 .

Крім того, суд враховує, що накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , якою має право користуватися дитина ОСОБА_5 , не обмежує право дитини в користуванні цією квартирою, і таким чином не порушує її права.

Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також для виконання завдання арешту майна щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, суд вважає, що обмеження права власності на зазначене майно буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належить частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог ст. 170 ч.5 КПК України, клопотання належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,15 Га, кадастровий номер :01:001:0156; 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1