Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2310/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 17 квітня 2022 року,

встановила:

18.02.2022 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира задоволено клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 на строк 60 діб до 17.04.2022 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та які дають підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання вказаному ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також, слідчий суддя врахував що дані про стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що дані про його психічний стан є не з`ясованими на час розгляду клопотання, що може становити підвищену небезпеку для оточуючих.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов'язаний з позбавленням волі.

Вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення в клопотанні лише перераховані та не доведені, а застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є невиправданим.

Просить суд апеляційної інстанції врахувати, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в лікаря психіатра, а отже є вагомі сумніви щодо наявності в діях затриманого - умислу та мети на заподіяння тілесного ушкодження працівнику поліції, а також здатність ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України щодо працівника правоохоронного органу відповідають фактичним обставинам провадження та в апеляційному порядку не оспорюються.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Також, колегія суддів враховує те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за підозрюваним правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів таких як домашній арешт чи особисте зобов`язання є обмеженим.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення з цими висновками погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів з огляду на тяжкість покарання у разі визнання винуватим ОСОБА_6 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України щодо працівника правоохоронного органу, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, даними про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, свідчить про те, що існує реальний ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаному вище ризику.

Також, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, ці обставини в своїй сукупності вказують на обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою запобігання вищевказаним ризикам.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний є неосудним на час прийняття рішення слідчим суддею та судом апеляційної інстанції свого підтвердження не знаходять та перевіряються досудовим розслідуванням шляхом призначення психіатричної експертизи, однак характер кримінального правопорушення та поведінка підозрюваного згідно до повідомленої підозри, дані про перебування його на обліку в лікаря психіатра додатково свідчать, що він може вчинити інше насильницьке кримінальне правопорушення.

Після проведення психіатричної експертизи та з`ясування психічного стану ОСОБА_6 захисник вправі порушувати питання про зміну запобіжного заходу, а при наявності підстав у застосуванні запобіжних заходів, передбачених ст.508 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді, на час прийняття цього рішення, про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 17 квітня 2022 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: