МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" жовтня 2022 р. Справа № 370/1551/22

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області кримінальне провадження №0002588 від 18.08.2022 року, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, тимчасово не працює, неодружений, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий 15.03.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, 10.10.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 28.12.2020 року на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 року умовно достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 15 днів,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в :

15.08.2022 року о 21 годині ОСОБА_4 перебував на перехресті вулиць Шевченка та Молодіжна у с. Небелиця Бучанського району Київської області, де між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_6 , наніс один удар в область голови ОСОБА_4 . Після чого, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , які виражались в фізичному насильстві по відношенню до підозрюваного, ОСОБА_4 , у відповідь наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_6 , в результаті чого останній впав на землю.

В подальшому ОСОБА_7 , перегородив дорогу ОСОБА_4 , ставши нібито у бойову стійку. В цей час ОСОБА_4 , відчувши небезпеку і загрозу життю та здоров`ю, з метою недопущення протиправних дій ОСОБА_7 , які могли виразитись у спричиненні фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_4 , останній діючи з метою спричинення потерпілому ОСОБА_7 , фізичного болю та не маючи умислу на спричинення тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання такої шкоди для життя та здоров`я ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг її передбачити, зробив один прямий поштовх правою рукою в грудну клітку ОСОБА_7 .

Від вказаного поштовху ОСОБА_7 , не втримав рівновагу та впав на проїжджу частину АДРЕСА_2 , вдарившись при цьому потиличною частиною голови об асфальтобетонне покриття.

Внаслідок падіння та удару головою ОСОБА_7 , об асфальтобетонне покриття, що знаходиться у прямому причинному зв`язку із протиправними діями ОСОБА_4 , які мають характер злочинної недбалості відносно наслідків, ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку, внутрішньочерепних крововиливів.

Ушкодження у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку, внутрішньочерепних крововиливів за критерієм небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою, як небезпечні для життя, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 25-д від 27.09.2022 року.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , вину у інкримінованому йому діянні визнав у повному обсязі, розкаявся у вчиненому і дав показання, які повністю відповідають обставинам, що встановлені досудовим розслідуванням.

Так, ОСОБА_4 , дав суду покази, що у встановлені досудовим розслідуванням час та місці він повертався додому, де між ним та ще двома хлопцями стався конфлікт, в ході якого один з них наніс йому один удар в область голови, на що він у відповідь також наніс один удар кулаком в область його голови, в результаті чого останній впав на землю.

В подальшому інший хлопець перегородив йому дорогу ставши нібито у бойову стійку, і з метою недопущення його протиправних дій не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув його в грудну клітку, від чого він впав на дорогу, вдарившись при цьому потиличною частиною голови. Про вчинене шкодує та щиро розкаюється.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєному, відсутністю заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ст. 128 КК України як спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_4 , має неповну вищу освіту, до початку війни офіційно працював у м. Харків. Після початку бойових дій прибув до Макарівської ТГ Бучанського району Київської області, де підробляв фактичними заробітками. Раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому. Обтяжуючою покарання обставиною відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ст. 128 КК України у виді обмеження волі, оскільки менш суворі покарання, передбачені санкцією вказаної статті до нього застосовані бути не можуть. При цьому, оскільки даний злочин вчинений за межами строку умовно дострокового звільнення, підстав для застосування ст. 71 КК України суд не вбачає.

Разом із тим, враховуючи обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він щиро покаявся у вчиненому, потерпілий будь-яких претензій майнового чи морального характеру до нього не має, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута і без реального його застосування, а тому відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , у період з 19.08.2022 року по 17.10.2022 року слід зарахувати йому у строк покарання за правилами ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили слід змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки обмеження волі.

В строк покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19.08.2022 року по 17.10.2022 року за правилами ст. 72 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, змінити на особисте зобов`язання, визначивши йому відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1