Справа № 202/2962/22
Провадження № 1-кс/202/2336/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя

Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у режимі відеоконференції клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000491 від 20.06.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Войнівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, неодруженому, раніше не судимому, військовослужбовцю ЗСУ за контрактом, командиру 1 відділення управління командира батареї (1В14) взводу управління командира 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи ВЧ НОМЕР_1 , старшому сержанту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2022 прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000491 від 20 червня 2022 року за підозрою військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший сержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира 1 відділення управління командира батареї (1В14) взводу управління командира 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , близько о 03 год. 40 хв. 17 червня 2022 року знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на території тимчасової дислокації 1 самохідно-артилерійської батареї 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадно-артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи невдоволеним усним зауважень начальника - командира 1 самохідного артилерійського взводу - старшого офіцеру на 1 самохідній батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо порушення ним правил та уставу військової дисципліни та зловживання ним спиртними напоями, діючи з прямим умислом, з метою погрози заподіяти тілесних ушкоджень та побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, задля демонстрації своєї переваги над начальником та підняти власний авторитет серед особового складу підрозділу,перебуваючи на відстані близько одного метру від лейтенанта ОСОБА_5 з метою нанесення йому тілесних ушкоджень та побоїв, ( ОСОБА_4 ) двома руками відштовхнув від себе лейтенанта ОСОБА_5 та розмахнувся кулаком правою рукою в напрямку його голови, але лейтенант ОСОБА_5 в цей час встиг своєю лівою рукою відбити удар, далі старший сержант ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний намір та демонструючи реальність свого злочинного наміру, здійснювати в бік лейтенанта ОСОБА_5 , ще декілька махових ударів руками, від яких останній, відступаючи назад, з міркувань власної безпеки, відвернувся від ударів старшого сержанта ОСОБА_4 , після чого протиправну поведінку старшого сержанта ОСОБА_4 було припинено.

Далі, близько о 03 год. 45 хв. 17 червня 2022 року старший сержант ОСОБА_4 продовжив свій злочинний намір, з метою досягнення злочинного результату - покарати начальника лейтенанта ОСОБА_5 за зроблене зауваження з приводу порушення мною військової дисципліни, пішов до своєї кімнати відпочинку, за вказаною адресою, де без будь-яких вагань, взяв ввірений йому для службового користування автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 1990 р.в., та набої до неї, які були при ньому, поставивши запобіжник у режим одиночної стрільби, дославши патрон до патронника, здійснив три постріли в напрямку лейтенанта ОСОБА_5 , з відстані близько 15 метрів, але лейтенант ОСОБА_5 перебуваючи на вулиці біля вищевказаного будинку, зреагувавши на погрозу застосування тілесними ушкодженнями відносного нього із застосування зброї, встиг забігти за стінку будинку, тим самим будь-яких тілесних ушкоджень він не отримав, тобто старший сержант ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України погроза заподіянням тілесних ушкоджень та побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану
21 червня 2022 року старшому сержанту ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Також зазначив, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, який обґрунтовується тим, що старший сержант ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків та потерпілого, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або інших підозрюваний.Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.
Крім того існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що перед вчиненням даного кримінального, ОСОБА_4 вчинив інше кримінальне правопорушення, а саме порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, та за вказаним фактом відкрито розпочато окреме кримінальне провадження №0000238 від 17.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України, крім того останнім може вчинити і самовільне залишення місця служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ст. 408 ч. 4 КК України. Таким чином, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в умовах гауптвахти ОСОБА_4 без визначення розміру застави, а у разі обрання судом альтернативного виду запобіжного заходу підозрюваному у виді застави, просив, з урахуванням майнового становища підозрюваного, зокрема рівня матеріального забезпечення військовослужбовців, тяжкості кримінального правопорушення в якому він підозрюється, визначити заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебувають матеріали кримінального провадження №0000491 від 20.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

21.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме даними рапорту про виявлення кримінального правопорушення, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , даними протоколу огляду предмета від 20.06.2022; витягом з наказу №132 від 12.05.2021; показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та результатами проведення слідчих експериментів, проведених з даними свідками тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу підозрюваного на свідків за провадженням, так як останній є діючим військовослужбовцем, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу через дружні умовляння вплинути на свідків, які є його товаришами по службі, з метою отримання від них необхідних йому показань.

Також прокурором доведена наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або інших підозрюваний.Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.
Крім того існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що перед вчиненням даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 вчинив інше кримінальне правопорушення, а саме порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, та за вказаним фактом відкрито розпочато окреме кримінальне провадження №0000238 від 17.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України, крім того останнім може вчинити і самовільне залишення місця служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ст. 408 ч. 4 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурором доведене, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_4 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_4 без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду та чинити вплив на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання щодо обрання альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; наявність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як у судовому засіданні прокурором, як того вимагає абз.4 ч.5 ст.182 КПК України, доведено, що має місце виключний випадок.

Під виключним випадком слідчим суддею розуміється те, що злочин, у якому підозрюється військовослужбовець ОСОБА_4 , вчинено під час коли триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, а отже погроза заподіянням тілесних ушкоджень та побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброїпослаблює обороноздатність України та негативно впливає на бойовий дух та моральний стан усієї роти.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього, так як він є військовослужбовцем за контрактом та отримає щомісячну грошову винагороду у розмірі 130 000 грн. 00 коп.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Донецького зонального відділу ВСП підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для розслідування кримінального провадження №0000491 від 20.06.2022, на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 21 червня 2022 року по 19 серпня 2022 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 20.08.2022 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 496 200 грн. 00 коп. (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Донецького зонального відділу ВСП.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений слідчим суддею 22.06.2022

Слідчий суддя ОСОБА_1