Справа № 369/3425/22
Провадження №1-кс/369/564/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 07.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, крім того, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ.

Усвідомлюючи вище вказані обставини, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю власника домоволодіння, вчинити крадіжку матеріальних цінностей з приватних будинків, на що останній погодився. При цьому останні розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_5 мав проникнути до будинку, виявити та викрасти майно, а ОСОБА_7 мав спостерігати за тим, щоб їх не викрили та вони не були виявлені іншими особами. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вступили в злочинну змову. Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 28.03.2022 близько 17.00, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна прибули до домоволодіння по АДРЕСА_1 . Згідно відведених ролей ОСОБА_5 , не маючи згоди власника чи іншого законного користувача, проник через вхідні двері до вище вказаного будинку, що належить ОСОБА_8 , де виявив та таємно викрав ноутбук марки «Асус» вартістю 32 000 гривень, в той час як ОСОБА_7 перебував на подвір`ї будинку та спостерігав за навколишньою обстановкою.

Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 32000 гривень.

07.04.2022 о 08 год. 15 хв. (час фактичного затримання о 08 год. 15 хв.) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану. Також встановлено що дана особа причетна до скоєння інших злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, скоєних на території Бучанського РУП.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненому злочині є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення речей для впізнання ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , та іншими доказами в своїй сукупності.

07.04.2022 керівником Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 07 травня 2022 року (включно), в зв`язку з тим що Ірпінський районний суд визначений за територіальністю скоєння вчиненого злочину у зв`язку з військовим станом не функціонував.

На даний час у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Однак, закінчити досудове розслідування протягом 30 діб з дня обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, тобто до 07.05.2022, немає можливості, так як з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадже ння необхідно час для того, щоб отримати висновки призначеної товарознавчої експертизи, повідомити про підозри щодо скоєних злочинів за іншими окремими подіями та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину санкції статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні;

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має постійного місця роботи, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування.

- підозрюваний не має малолітніх, неповнолітніх дітей, інших осіб на утриманні.

Враховуючи вищевикладене, відносно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий просив суд задовольнити дане клопотання та продовжити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в арештному домі в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.06.2022 включно.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив суд продовжити строк тримання під вартою.
У судовому засідання підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, протокол допиту потерпілого, протокол огляду, протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні;
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілих, у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб причетних до вчинення злочину, та осіб які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).
Слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України встановлено, що ризики, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 не зменшились. Тобто підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання, перебуваючи на свободі може впливати на потерпілого з метою надання неправдивих показів.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, враховуючи, що слідство по кримінальному провадженню №0000990 від 07.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України триває то слідчий суддя приходить до висновку щодо об`єктивної неможливості завершення досудового розслідування за час дії постанови керівника прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
За таких обставин клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, у межах строків досудового розслідування, а саме до 07 червня 2022 року (включно).
Одночасно визначити розмір застави для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 20 * 2481 гривень = 49 620 гривень (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень).
Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо неї;
- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 05.05.2022 року о 16 год. 10 хв.
Слідчий суддя: ОСОБА_1