Справа №:755/4187/22
Провадження №: 1-кс/755/1211/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2022 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002873, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , який уповноважений здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на автомобіль «NISSAN LEAF», у корпусі сірого кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ ЛК «Рент Кар» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , місцезнаходження якого невідоме.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002873, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення злочину звернулось ТОВ ЛК «Рент Кар», а саме - щодо незаконного заволодіння, шахрайським шляхом, транспортним засобом «NISSAN LEAF», номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, у корпусі сірого кольору, що належить ТОВ ЛК «Рент Кар» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Під час розгляду заяви встановлено, що у період з 2019 року по квітень 2021 року за адресою АДРЕСА_1 особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було вчинено дії щодо незаконного заволодіння вище вказаними транспортними засобами.

Крім того, під час допиту потерпілого, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що приблизно з 2019 року ТОВ ЛК «Рент Кар» співпрацює з громадянами України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В подальшому, з особами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено угоди на реалізацію авто. В період з 2019 року і по осінь 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали від ТОВ «Соната Фінанс» у м. Києві по вул. Павла Усенка, 8 для реалізації через їхній автосалон наступні електромобілі

Проте, у квітні місяці 2021 року ТОВ ЛК «Рент Кар» дізнались, що автосалон, через який реалізовувались наші авто, який розташовувався по АДРЕСА_2 зачинений, а власник будівлі повідомив, що всі компанії з`їхали в зв`язку з боргами по орендній платі за приміщення, які винаймали.

В свою чергу, за допомогою супутникової навігації влаштованої у вищевказаних автомобілях, співробітники служби безпеки Товариства побачили, що всі автомобілі керуються третіми особами.

Відтак, за допомогою служби безпеки Товариства, а також відповідно до показів представника потерпілого ОСОБА_6 . вдалось з`ясувати, що транспортним засобом марки NISSAN LEAF, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, сірого кольору користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

Водночас, відповідно до інформації наданої Головним сервісним центром МВС було встановлено, що автомобіль марки NISSAN LEAF, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, сірого кольору, перереєстрований на третю особу не був та на праві власності належить ТОВ ЛК «Рент Кар». Крім того, в ході допиту, представник потерпілого ОСОБА_6 підтверджує, що права власності нікому не передавались.

Відтак, у органу досудового розслідування наявні законні підстави вважати, що автомобіль марки NISSAN LEAF, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, сірого кольору є безпосереднім предметом злочинного посягання.

На даний час відповідно до перевірок по «інформаційно-пошуковій системі «Гарпун» встановлено, що транспортний засіб марки NISSAN LEAF, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, сірого кольору, знаходиться у розшуку.

Крім того, відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві, від 05.10.2021 року транспортний засіб NISSAN LEAF, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, сірого кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002873.

Разом з тим, перевіривши інформацію через Єдиний державний реєстр судових рішень, було встановлено, що про накладення арешту на вказаний автомобіль раніше ніхто не звертався.

В свою чергу, відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є наявна інформація, щодо обтяжень на автомобіль NISSAN LEAF, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, у корпусі сірого кольору, а саме останній перебуває під обтяженням - застава рухомого майна.

Водночас, відповідно до відповіді, отриманої з Державної митної служби України та їх відомостях з інформаційних баз даних Держмитслужби, автомобіль NISSAN LEAF, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, сірого кольору не перетинав державний кордон.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/48435-АВ, середня ринкова вартість автомобіля «NISSAN LEAF», номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, у корпусі сірого кольору, що належить ТОВ ЛК «Рент Кар» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , становить 264 600, 00 (двісті шістдесят чотири тисячі шістсот гривень 00 копійок).

При цьому, оскільки експлуатація автомобіля пов`язана з ризиком його пошкодження, користування транспортним засобом «NISSAN LEAF», номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, у корпусі сірого кольору, третьою особою створює ризик витрат органу досудового розслідування за відшкодування шкоди потерпілому внаслідок пошкодження транспортного засобу.

На даний момент місцезнаходження вказаного транспортного засобу невідоме, однак при встановленні місцезнаходження, автомобіль має бути арештований та поміщений на майданчик тимчасового тримання для подальшого проведення слідчих (розшукових) дій. При цьому, як зазначається прокурором, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна може призвести до його зникнення або втрати та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, враховуючи в тому числі наявність обтяження за договором застави.

З огляду на наведене, прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб «NISSAN LEAF», номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, у корпусі сірого кольору, що належить ТОВ ЛК «Рент Кар» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , шляхом накладення заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом, а також поміщення транспортного засобу на територію Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, з метою збереження речових доказів.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник майна в судове засідання не прибув.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Дніпровського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002873, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить ТОВ ЛК «Рент Кар».

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга ст. 171 КПК України встановлює вимоги до клопотання слідчого, прокурора. Так, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 05.10.2021 року автомобіль «NISSAN LEAF», номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, у корпусі сірого кольору, визнаний речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, що розслідується.

Прокурором у клопотанні зазначено, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому, як встановлено слідчим суддею та підтверджено прокурором, місцезнаходження автомобіля на сьогодні невідоме. В той же час, слідчому судді не надано доказів того, що автомобіль, на накладенні арешту на який наполягає прокурор, не був знищений, пошкоджений, зіпсований чи перетворений на момент розгляду клопотання слідчим суддею, огляд цього транспортного засобу не проводився. Більш того, відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна автомобіль «NISSAN LEAF», номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску, у корпусі сірого кольору знаходиться у заставі.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що прокурором в судовому засіданні не було доведено, що внаслідок накладення арешту на майно будуть досягнуті завдання арешту майна, а саме запобігання можливості настання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу: приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також не доведено, що такі наслідки не справдились до цього часу. Водночас, як зазначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11