Провадження №1-кп/127/385/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого:
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000459 від 14.04.2020,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 приблизно о 21.40 год, поліцейський взводу №3 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю спільно з поліцейським взводу №3 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер - 106», по вулиці Київській, 8, в м. Вінниці помітили автомобіль марки «Volkswagen LT 35D», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинили через технічні несправності.
Підійшовши до вказаного автомобіля, працівник поліції ОСОБА_6 відповідно до положень ч. 3 ст. 18, п. 1, 4 ч. 1 ст. 31, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою перевірки документів та встановлення особи, представився йому та показав своє службове посвідчення.
Водієм даного автомобіля виявився ОСОБА_8 , який перебував за кермом автомобіля із явними ознаками алкогольного сп`яніння, та пасажиром автомобіля виявився ОСОБА_4 .
На законні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 представитися та пред`явити документи, що посвідчують його особу та пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, останній не відреагував та почав поводити себе агресивно, внаслідок чого між працівниками правоохоронного органу та ОСОБА_8 почалася сварка, в яку вирішив втрутитися ОСОБА_4 .
Так, діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_4 став поводити себе агресивно та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, штовхнув ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 наніс три удари ногою в область голови ОСОБА_6 . На висловлену вимогу працівників поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 не відреагував, законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_7 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_4 спеціальний засіб кайданки, таким чином затримавши його.
Внаслідок дій ОСОБА_4 поліцейському взводу №3 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП молодшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №416 від 14.04.2020 нанесено тілесні ушкодження, а саме: садно на переніссі по центру, садна у вилично-щічній ділянці ліворуч, з переходом на ділянку кута нижньої щелепи, синець та садна у лівій навколо орбітальній ділянці. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи 14.04.2020 p., за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що 14.04.2020 між ним та працівниками поліції стався конфлікт, оскільки ними було затримано його батька за якого він заступився. В ході конфлікту, він завдав працівнику поліції декілька ударів в голову. У вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 14.04.2020 під час патрулювання разом з лейтенантом поліції ОСОБА_7 , ними був зупинений автомобіль, тому що у нього не працював задній габарит. Після зупинки транспортного засобу зі сторони водія вийшов ОСОБА_8 , який намагався втекти з місця зупинки, поводив себе агресивно, чинив непокору, в зв`язку з чим вони були змушені його затримати, після чого ОСОБА_4 штовхнув його та наніс три удари ногою в область голови, потім відійшов він них на невелику відстань почав знімати події на відео.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, пояснень потерпілого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000459 від 14.04.2020 (т.1 а.с. 63,93,94), протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.04.2020 (т.1 а.с. 65), виписки із медичної карти амбулаторно хворого №8024 від 14.04.2020 (т.1 а.с. 66), протоколу огляду місця події від 14.04.2020 (т.1 а.с. 67-69), протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.1 а.с. 77-79), протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2020 (т.1 а.с. 82-88), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про тимчасовий доступ від 23.04.2020 (т.1 а.с. 116-119), протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2020 (т.1 а.с. 121-124), протоколу огляду документа від 24.04.2020 (т.1 а.с. 125,126), постанови про визнання предмету речовим доказом від 23.04.2020 (т.1 а.с. 127), висновку експерта №416 від 16.04.2020 (т.1 а.с. 128), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с.115), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 112), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 113,114).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, на обліку у лікарня-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкції передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його молодий вік, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, а також із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України - у виді 1 року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 345 КК України - у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000459, а саме:
- DVD+R диск марки «ЕМТЕС» із відеозаписами нагрудних (боді) камер поліцейських, а саме: нагрудну боді камеру АВ00110 та нагрудну боді камеру АВ00127, які знаходились на однострої поліцейських УПП у Вінницькій області, а також відеореєстратор службового автомобіля екіпажу «Юнкер-106», марки Тойота Пріус, д.н.з. НОМЕР_3 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: