Провадження № 1-кс/947/4567/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000212 від 01.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 01.06.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

01.06.2022 до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, надійшов рапорт оперуповноваженого другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про те, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 01.06.2022 здійснили в умовах воєнного стану викрадення дизельного палива об`ємом приблизно 500 літрів, після чого продали дане паливо фізичній особі.

З огляду на невідкладність, з метою врятування від знищення причетними до вчинення злочину особами майна, а саме речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, в період часу з 23 год. 36 хв. 01.06.2022 по 00 год. 49 хв. 02.06.2022, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук території, яка використовується військовими ЗСУ, за адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Іваново, в ході якого слідчим вилучено наступні речі, предмети та документи: книга обліку наявності та руху військового майна розпочатий 30.04.2022 на 29 арк.; роздавальні відомість на 5 арк.; накладна на 1 арк., скляна банка із взірцем речовини.
Того ж дня, слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних предметів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор звертається з клопотанням з метою збереження речових доказів.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність прокурора, в якій він також зазначив, що власник майна повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про залучення речових доказів від 02.06.2022 року, згідно якої вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000212 від 01.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

-книгу обліку наявності та руху військового майна, розпочату 30.04.2022 на 29 арк.;
-роздавальну відомість на 5 арк.;
-накладну на 1 арк.
-скляну банку із взірцем речовини, із забороною відчуження, розпоряджання та користування зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1