Справа № 344/4289/22
Провадження № 1-кс/344/1920/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000478,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила новий умисний злочин проти власності, шляхом обману при наступних обставинах.

Так, 04.04.2022 приблизно о 11 год невстановлена органом досудового розслідування особа, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в невстановленому органом досудового розслідування місці, зателефонувала на стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 , який належить абоненту ОСОБА_6 та в ході розмови ввела в оману ОСОБА_6 , видавши себе за її дочку, повідомила останній завідомо неправдиві відомості про те, що вона потрапила в ДТП, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження і для термінового оперування їй необхідно надати грошові кошти в сумі 40000 грн. ОСОБА_6 , будучи введеною невстановленою особою в оману на рахунок того, що її дочка, отримавши значні тілесні ушкодження, потрапила до лікарні, повідомила останній, що в неї є 40 000 грн, які вона може віддати.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння майном останньої, діючи групою осіб за попередньою змовою, умисно, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, невстановлена органом досудового розслідування особа, продовжуючи розмовляти, представилась медичним працівником, і вказала, щоб потерпіла надала грошові кошти подрузі дочки ОСОБА_7 , яка через деякий час прийде до неї до дому.

Через декілька хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, виконуючи свою роль в протиправному плані з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, підійшла до помешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , і представившись подругою її дочки ОСОБА_7 , отримала від потерпілої грошові кошти в сумі 40 000 грн та покинула приміщення помешкання. В подальшому, ОСОБА_4 привласнила вказані грошові кошти та розпорядилась ними на власний розсуд, внаслідок чого спричинила збитки потерпілій на суму 40 000 гривень.

Окрім цього, 07.04.2022 приблизно о 10 год. невстановлена органом досудового розслідування особа, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в невстановленому органом досудового розслідування місці, зателефонувала на стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 , який належить абоненту ОСОБА_8 та в ході розмови ввела в оману ОСОБА_8 , видавши себе за її дочку, повідомивши останній завідомо неправдиві відомості про те, що вона потрапила в ДТП, внаслідок чого отримала значні тілесні ушкодження, які потребують термінового оперативного втручання, а для цього необхідно надати грошові кошти в сумі 1500 доларів США. ОСОБА_8 , будучи введеною невстановленою особою в оману на рахунок того, що її дочці необхідні грошові кошти за проведення операції, повідомила останній, що в неї є тільки 22 000 грн., які вона може їй віддати.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння майном останньої, діючи групою осіб за попередньою змовою, умисно, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, невстановлена органом досудового розслідування особа, продовжуючи розмовляти по телефону, представилась медичним працівником і вказала, щоб потерпіла надала грошові кошти подрузі дочки ОСОБА_7 , яка через деякий час прийде до неї до дому.

Через декілька хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, виконуючи свою роль в протиправному плані, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, прийшла до помешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , представившись подругою її дочки ОСОБА_7 , отримала від потерпілої грошові кошти в сумі 22 000 грн, які остання помістила в паперовий конверт, та покинула приміщення помешкання. В подальшому, ОСОБА_4 привласнила вказані грошові кошти та розпорядилась ними на власний розсуд, внаслідок чого спричинила збитки потерпілій на суму 22 000 гривень.

07 квітня 2022 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

08 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харків, зареєстрована АДРЕСА_3 , проживаюча АДРЕСА_4 , не працююча, українка, громадянка України, раніше судима.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме відомостями, які містяться в протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколах пред`явлення особи для впізнання потерпілим, а також в інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з санкцією ст. 12 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що вона підозрюється у вчиненні невеликої тяжкості злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а тому може виїхати за межі м. Івано-Франківська з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

Також, підозрювана ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих та свідка, з яким знайома протягом тривалого періоду часу та з яким спільно проживає, окрім того їй відомі адреси проживання потерпілих.

Окрім того, підозрювана ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, офіційно ніде не працевлаштована, тому може вчинити кримінальне правопорушення з метою отримання прибутку, також не менш важливим є факт вчинення кримінального правопорушення під час введення на території України воєнного стану.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваного, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки не зможе запобігти зазначеним вище ризикам. Беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що застосування менш суворих запобіжних заходів не може запобігти наведеним вище ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні вважав, що прокурором ризики не доведені, просив врахувати характеризуючі дані особи підозрюваної, яка має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, стан здоровя та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

07 квітня 2022 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

08 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з санкцією ст. 12 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться в протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколах пред`явлення особи для впізнання потерпілим, а також в інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також не менш важливим є факт вчинення кримінального правопорушення під час введення на території України воєнного стану.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинення злочину, за яке судом може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, це створює ризики переховуватися від досудового розслідування.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваної дані: її вік, стан здоров`я, не працююча, не одружена, раніше судима, має на утриманні малолітню дитину.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваною та її захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини,

та враховує, що підозрювана не зареєструвала місце проживання ВПО, раніше судима, вчинила злочин в період, коли їй було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, та вважає при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваної, практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на нею передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 05 червня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 24 810 ( двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002265).

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 на строк до 05 червня 2022 року обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими в даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1