Справа № 357/2382/22
У Х В А Л А

01 квітня 2022 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду № 2 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.03.2022 року за № 0000060, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 ч. 4 ст. 189 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград Російська Федерація, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26.05.2008 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 24.02.2010 згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2010 року на 1 рік 3 місяці 6 днів;

2) 20.02.2017 Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 27.10.2017 ухвалою апеляційного суду Волинської області звільнений з під варти в зв`язку з відбуттям строку покарання.

3) 07.10.2021 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. (на вказаний вирок подано апеляційну скаргу), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, слідчий суддя, -

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.03.2022 року за № 0000060, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 ч. 4 ст. 189 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 ч. 4 ст. 189 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 26.03.2022 близько 15 год. 00 хв. під час дії воєнного стану, громадянин України ОСОБА_6 спільно та за попередньою змовою із невідомими на даний час особами чоловічої статі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, під приводом фінансової допомоги Збройним силам України, застосовуючи погрози та психологічне насильство, висунув незаконну вимогу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо безоплатної передачі золотих виробів та легкового автомобіля марки «Тойота» моделі «Кемрі» 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , власником якого являється ОСОБА_9 .

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин Указом Президента України ОСОБА_10 введено воєнний стан на території України.

Тим самим, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

ОСОБА_6 29.03.2022 об 14.40 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

30.03.2022 ОСОБА_6 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

-Заявою ОСОБА_8 від 29.03.2022 у якій він просить притягнути до відповідальності осіб у кількості 5 чоловік, які 25.03.2022 близько 18.14 год. за адресою АДРЕСА_2 вимагали у нього матеріальні цінності. В подальшому 26.03.2022 змусили ОСОБА_8 передати автомобіль «Тойота Кемрі» 2005 року випуску, що належить ОСОБА_9 та документи на нього, що знаходився за вищевказаною адресою
-допитом потерпілого ОСОБА_8 від 29.03.2022 стало відомо, що 25.03.2022 близько 18 год. 15 хв. до місця його приживання за адресою: АДРЕСА_2 прибули п`ятеро невідомих осіб, озброєних автоматами та в балаклавах, серед яких був ОСОБА_6 . В подальшому дані особи близько декількох годин обшукували будинок, прилеглу територію, гаражне приміщення, машину. 26.03.2022 близько 15 год. ОСОБА_6 поставив вимогу передати йому автомобіль Тойота Кемрі 2005 року, що перебував у користуванні ОСОБА_8 та належав ОСОБА_9
-Протоколом оглядом місця події від 29.03.2022, в ході якого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки TOYOTA д.н.з. НОМЕР_1 та ключ запалення до вказаного автомобіля, ключ запалення до автомобіля марки CHERRY TIGGO з блоком, ключі від приміщення, дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_11 , мобільний телефон «POCCO», паспорт на ім`я ОСОБА_6 , гаманець чорного кольору, балаклаву чорного кольору, автомобіль марки CHERRY TIGGO д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, змиви з ключа до автомобіля TOYOTA та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу.
-Постановою про визнання речовими доказами від 29.03.2022.
-Протоколом огляду транспортного засобу від 29.02.2022, а саме автомобіля марки CHERRY TIGGО д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору в ході чого виявлено та вилучено 3 лопати, 1 металевий лом, 1 металошукач «PIRAT», предмет, схожий на автомат з номером НОМЕР_3 з двома магазинами, сумку синього кольору, сумку чорного кольору, 28 піротехнічних предметів, набої до автомата калібру 5,45 мм в кількості 60 штук, запал від гранати РГД-5 з маркуванням на важелі 129, клеймування 76 УЗРГМ 583, корпус гранати «РГД-5» з маркуванням НОМЕР_4 , змиви з предметів.
-Постановою про визнання речовими доказами від 29.03.2022.
-Протоколом затримання ОСОБА_6 від 29.03.2022 в ході якого під час обшуку особи вилучений ніж. Останній затриманий за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Чупира, вул. Лугова, 22.
-Протоколом оглядом місця події від 30.03.2022 було оглянуто будинок за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено сліди структури матеріалу, папілярні лінії, сидіння стільця із наявними слідами низу підошви взуття, пристрій для зберігання відеозаписів(реєстратор), блочок та лист паперу із наявними логінами та паролями.
-Протоколом затримання ОСОБА_12 від 29.03.2022, в ході якого під час обшуку особи вилучений мобільний телефон. Останній затриманий за адресою: АДРЕСА_3 .
-Протоколом огляду речей від 29.03.2022 було оглянуто мобільний телефон чорного кольору, марки «TECNO SPARK 7», з IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , у чорному чохлі.
-Постановою про визнання речовими доказами від 29.03.2022
-Протоколом затримання ОСОБА_11 від 29.03.2022, якого затримано за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Чупира, вул. Лугова, 22.
-Рапортом Начальника Білоцерківського РВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області полковника Олега Красношапки від 29.03.2022.
-Інші матеріали кримінального провадження.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ленінград Російська Федерація, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, одружений, маючий на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 26.05.2008 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 24.02.2010 згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2010 року на 1 рік 3 місяці 6 днів;

2) 20.02.2017 Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 27.10.2017 ухвалою апеляційного суду Волинської області звільнений з під варти в зв`язку з відбуттям строку покарання.

3) 07.10.2021 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. (на вказаний вирок подано апеляційну скаргу).

Таким чином ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язківка не має, раніше судимий за вчинення злочинів корисливої спрямованості. При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання;

-знищити сховати або спотворити речові докази у провадженні, оскільки місцезнаходження усіх причетних до кримінального правопорушення речей та предметів не встановлено, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення від відповідальності може сховати, або знищити речові докази, які матимуть доказове значення в даному кримінальному провадженні.
-незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та на потерпілого ОСОБА_8 , оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 знає місце проживання потерпілого та свідка, задля уникнення кримінального покарання може вчиняти незаконний вплив щодо вказаних учасників процесу, - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.
вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , будучи раніше судимий 26.05.2008 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 24.02.2010 згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2010 на 1 рік 3 місяці 6 днів; 20.02.2017 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.146, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 27.10.2017 ухвалою апеляційного суду Волинської області звільнений з під варти в зв`язку з відбуттям строку покарання, 07.10.2021 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. (на вказаний вирок подано апеляційну скаргу), на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин проти власності, що свідчить про те, що особа не зробила належних висновків та в подальшому перебуваючи не під вартою, матиме змогу вчиняти злочини, для задоволення своїх майнових потреб, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків немає.

Викладені обставини свідчать про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити в задоволенні клопотання, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, що стосується питання обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейськогосуду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожналюдина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматисяпід вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейськоїконвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_15 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити речові докази у провадженні; 3) незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1, 2, 3, 5 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`якихзапобіжних заходів для запобігання, ризикам, передбачених п. п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_16 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, є наявність ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він раніше судимий, має постійне місце проживання. Злочин, який йому інкримінований в дійсності не вчиняв, оскільки був впевнений в тому, що допомагав працівникам поліції у виявленні осіб, які вчиняють дії щодо сприяння Російській Федерації в захопленні України. Свою винуватість у його вчинені не визнає. Заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_16 у разі його визнання винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, що він раніше судимий, відсутність міцних соціальних зв`язків у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, які б були стримуючим фактором його поведінки.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слід зазначити, що ЄСПЛ у справі РасулДжафаров проти Азербайджану (заява № 69981/14, рішення від 17.03.2016 року п. 116) зазначив, що словосполучення «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданим відповідно до статті 5 Конвенції, поліція не зобов`язана отримати достатні докази для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час тримання заявника під вартою.

Слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, за умовидоведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , який свідчить про наявність в нього об`єктивної можливості переховуватися від слідства та суду, а також наявність значного суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, і приходить до висновку про доведеність прокурором ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи невідворотність покарання, використовуючи наявні в нього зв`язки, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування в якості запобіжного заходу застосувати у вигляді тримання під вартою.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічневідображенняпринципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та відсутність достовірних відомостей про відсутність ризиків, які були встановлені при обранні підозрюваному ОСОБА_16 слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відсутні.

Між тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Також, слідчий суддя враховує вимоги ст. 184 КПК України, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_6 вчинений із погрозою застосуванням насильства щодо особи.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що передбачені ст. ст. 183, 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.03.2022 року за № 0000060, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 ч. 4 ст. 189 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 27 травня 2022 року включно, утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Строк рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 29 березня 2022 року.

Вважати, що термін дії ухвали - до 27 травня 2022 року.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1