Справа № 599/772/22
н.п.1-кп/599/35/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження № 0000010 від 05 січня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серединці Озернянської ТГ Тернопільського р-ну Тернопільської обл., жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, працює водієм Тернопільської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, не депутат, раніше не судимий, -

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України,
В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , який є власником присадибної земельної ділянки кадастровий номер: :04:001:0319, площею 1 га, що належить до земель сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, розташованої у с. Воробіївка Озернянської територіальної громади Тернопільського р-ну Тернопільської обл., восени 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, на вказаній вище земельній ділянці, всупереч вимогам земельного законодавства України, самовільно, використовуючи трактор-екскаватор, за допомогою якого здійснював виїмку (зняття) ґрунтового покриву, облаштував штучну водойму (ставок) площею 0,0104 га. При цьому ОСОБА_4 , без відповідного на те дозволу, змінив цільове означення даної земельної ділянки, оскільки вона відносилась до категорії земель сільськогосподарського призначення та, внаслідок безгосподарського її використання, вказана ділянка виведена із земель сільськогосподарського обороту.
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.«а» ч.1 ст.91 Земельного кодексу України, згідно якого на землекористувачів земельних ділянок поряд покладено, зокрема, обов`язок щодо забезпечення використання ними землі за цільовим призначенням; абзацу 2 ч.1 ст. 20 Земельного кодексу України, згідно якого зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення; ч.2 ст. 168 Земельного кодексу України, згідно якої власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в аграрному комплексі. Також, використовуючи вказану земельну ділянку з відхиленням від затверджених у встановленому порядку проектів землеустрою, ОСОБА_4 порушив вимоги п.(і) ст.211 Земельного кодексу України.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у безгосподарському використанні земель, що спричинило виведення земельної ділянки площею 0,0104 гектара із земель з сільськогосподарського обороту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 254 КК України.

Суду подано угоду про визнання винуватості, укладену 01 червня 2022 року між начальником Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000010 від 05 січня 2022 року року на підставі ст.468, ч.2 ст. 469, ст.472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 .

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, в обсязі повідомленої йому підозри.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.254 КК України у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.
Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у даному провадженні на підставі п.1 ч.4 ст.469 КПК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком і повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473, ч.4 ст.394 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою вину у вчиненому та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України щодо змісту та порядку укладення угоди та КК України щодо узгодженої міри покарання.
Узгоджений сторонами розмір штрафу відповідає санкції ч.1 ст. 254 КК України.

За таких обставин, підстав для відмови затверджені угоди не встановлено. Тому угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 468, 469, 470, 473-475 КПК України, ст.ст.12, 15, 254 КК України, суд ,-

З А С У Д И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 червня 2022 року між начальником Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №№ 0000010 від 05 січня 2022 року на підставі ст.468, ч.2 ст. 469, ст.472 КПК України,

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копії вироку після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Зборівського
районного суду ОСОБА_1