Провадження № 1-кп/761/1503/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 03.02.2014, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.212, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.212, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України.

В судовому засіданні 30 травня 2022 року прокурор ОСОБА_4 оголосив клопотання про доручення компетентним органам Російської Федерації вручити повістки про виклик до Шевченківського районного суду м. Києва для допиту як свідків наступним особам: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 .

Клопотання обґрунтовано тим, що вказані особи є громадянами Російської Федерації та, на думку прокурора, ймовірно проживають у тій країні.

Обвинувачена ОСОБА_2 заперечувала проти заявленого клопотання, оскільки його задоволення призведе до затягування судового розгляду та вимагала прискорити ухвалення судом рішення за її обвинуваченням. Вказувала, що прокурор намагається затягнути розгляд, при цьому прокурором не було надано жодного документа на підтвердження того, що ним здійснювались спроби викликати свідків самостійно.

Захисник ОСОБА_11 підтримала свою підзахисну і стверджувала про спроби затягування судового розгляду з боку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні суду, приходить до наступного висновку.

Так, питання, які пов?язані із здійсненням міжнародного співробітництва під час кримінального провадження, врегульовані Розділом ІХ КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.541 КПК України міжнародна правова допомога - це проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування, судового розгляду або для виконання вироку, ухваленого судом іншої держави або міжнародною судовою установою.

Статтею 566 КПК України визначено що особу, яка перебуває за межами України, для провадження слідчих чи інших процесуальних дій на території України викликають повісткою на підставі запиту (доручення) про міжнародну правову допомогу. Викликаній особі, крім підозрюваного та обвинуваченого, повідомляється про розмір і порядок відшкодування витрат, пов`язаних з викликом. Запит (доручення) у рамках міжнародної правової допомоги про виклик особи, яка перебуває за межами України, направляється компетентному органу іноземної держави не пізніше шістдесяти діб до дати явки особи або в інший строк, передбачений міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У своєму клопотанні прокурор ставить питання про звернення із дорученням до компетентних органів Російської Федерації в порядку міжнародної правової допомоги.

Разом з тим, здійснивши 24.02.2022 повномасштабний військовий наступ на Україну, Російська Федерація порушила фундаментальні принципи та норми міжнародного права, зокрема ті, що містяться у: Статуті ООН 1945 року; Заключному акті НБСЄ (Гельсінському Заключному акті) 1975 року; Декларації про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин між державами у відповідності до Статуту ООН 1970 року; Резолюції ГА ООН «Визначення агресії» 1974 року; Декларації про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету 1965 року; Декларації про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав 1981 року; Декларації про посилення ефективності принципу утримання від погрози силою чи застосування сили у міжнародних відносинах 1987 року.

Крім того, своїми діями Російська Федерація також порушила низку двосторонніх та багатосторонніх договорів та угод, зокрема: Будапештський меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року; Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року; Договір між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 2003 року; Договір між Україною та РФ про співробітництво у використанні Азовського моря і Керченської протоки 2003 року; Угоду між Україною та РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України 1999 року.

Також судом враховується, що відповідно до ст. 3 Резолюції ООН № 3314 (ХХIХ) від 14 грудня 1974 року, незалежно від оголошення війни, с урахуванням й у відповідності до положень статті 2 вказаної резолюції, в якості акту агресії класифікуються наступні дії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка воєнна окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, здійснена в результаті такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

с) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

Враховуючи вищевикладене, вжиття заходів, в умовах припинення дипломатичних відносин та здійснення ЗСУ збройної відсічі на агресію Російської Федерації, отримати від компетентних органів держави-агресора відповідь на такий запит про міжнародно-правову допомогу буде неможливо.

Більше того, клопотання прокурора про надання міжнародної правової допомоги у формі доручення компетентним органам Російської Федерації вручити повістки про виклик до Шевченківського районного суду м. Києва для допиту як свідків не містить відомостей про можливий спосіб виконання такого доручення в умовах припинення дипломатичних відносин з Російською Федерацією та здійснення ЗСУ збройної відсічі на агресію Російської Федерації, а вчинення таких процесуальних дій у кримінальному провадженні буде лише втіленням принципу «процес заради процесу», при цьому не сприятиме реальному виконанню завдань кримінального провадження та суперечитиме вимогам статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Далі суд зазначає, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку.

Таким чином, доручення компетентним органам Російської Федерації вручити повістки про виклик до Шевченківського районного суду м. Києва для допиту як свідків наступним особам: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 суд вважає недоцільним з огляду на те, що такі процесуальні дії спричинять значне затягування судового розгляду кримінального провадження та не сприятимуть дотриманню загальних засад кримінального провадження в частині дотримання права обвинуваченої ОСОБА_2 на проведення судового розгляду у розумні строки.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що сторона обвинувачення не позбавлена можливості довести обставини, на які вона посилається, у інший спосіб відповідно до вимог КПК України.

Враховуючи наведене, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_4 щодо доручення компетентним органам Російської Федерації вручити повістки про виклик до Шевченківського районного суду м. Києва для допиту як свідків наступним особам: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 350, 369-372, 376, 541, 542, 545, 548, 552 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про надання міжнародної правової допомоги при проведенні процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000008 від 03.02.2014 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.212, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 03 червня 2022 року о 14 год. 15 хв.

Суддя: ОСОБА_1