Провадження №1-кс/523/2598/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 в його присутності, дізнавача СД відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 90000663 від 14.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022 року на розгляд Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 90000663 від 14.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

З клопотання вбачається наступне, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2022 о 08:57 год. співробітниками поліції за адресою: м. Одеса, вул. Луцька, поблизу буд. 137а на блокпосту № 24 по Об`їзній дорозі, було зупинено автомобіль марки BMW Х5, з д.н. НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, номером кузова НОМЕР_2 та номером двигуна НОМЕР_3 , для перевірки документів, після чого в ході перевірки через інформаційну систему «Гарпун» було встановлено, що номер двигуна вищевказаного автомобіля співпадає з номером двигуна автомобіля марки BMW Х6, з д.н. НОМЕР_4 , в корпусі білого кольору, з номером кузова НОМЕР_5 та номером двигуна НОМЕР_3 , що перебуває у розшуку на підставі постанови слідчого Головного управління Національної поліції у Волинській області № 161/1188/17 від 26.01.2017.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0000663 від 14.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

14.09.2022, у період часу з 11:52 год. по 12:16 год., працівниками відділу поліції № З ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області було проведено огляд місця події за участю спеціаліста криміналіста за адресою: м. Одеса, вул. Луцька, поблизу буд. 137а на блокпосту № 24 по Об`їзній дорозі, в ході якого було вилучено транспортний засіб марки BMW Х5, в корпусі чорного кольору, з д.н. НОМЕР_6 , номером кузова НОМЕР_2 та номером двигуна НОМЕР_3 , з наступними пошкодженнями: потертості на передньому правому крилі, пошкодження бамперу з правої сторони, пошкодження молдінгу заднього правого крила, потертості задньої двері з правої сторони спереду, а також відсутність однієї протитуманної фари з правої сторони, який було вилучено на зберігання на територію відділу поліції № З ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, що розташований за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Заболотного, 18а.

Відповідно до свідоцтва про право реєстрацію транспортного засобу марки BMW Х5, в корпусі чорного кольору, з д.н. НОМЕР_7 , номером кузова НОМЕР_2 , його власником являється ОСОБА_5 (третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт).

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_4 підтримала вимоги клопотання прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 діючий в інтересах ОСОБА_5 , просив проводити розгляд без його участі, у звязку із зайнятістю, та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2983 КПК України речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У виняткових випадках вилучені речі і документи можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді. Залежно від результатів розгляду вилучені речі та документи у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про накладення арешту положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Отже, розглядаючи подане клопотання та наводячи доводи та мотиви ухвалення даного судового рішення, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Таким чином, врахувавши правову підставу для арешту майна, не доведення органом досудового розслідування наявності законних підстав для застосування арешту, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 98, 170, 171, 172, 2983, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 90000663 від 14.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її винесення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1