КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою клопотання адвоката ОСОБА_2 подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного "Постановою К.С. № 71-00144, 30.04.2009, Слідчого відділу податкової міліції ДПІ в Голосіївському районі м. Києві майором податкової міліції ОСОБА_4 , під час розслідування кримінальної справи №71-00144" було повернуто заявнику.
Як вбачається із вказаної ухвали, слідчий суддя послався на те, що постанова слідчого про арешт майна не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки скасування арешту, накладеного у такий спосіб, не відноситься до повноважень слідчого судді у розумінні положень ст. 174 КПК України, а також зазначив, що перехідними положеннями чинного КПК України визначено порядок вирішення питання про скасування арешту майна накладеного постановою слідчого за правилами КПК 1960 року, у зв`язку з чим, клопотання про скасування арешту майна підлягає поверненню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт майна, накладений " Постановою К.С. № 71-00144, 30.04.2009, Слідчого відділу податкової міліції ДПІ в Голосіївському районі м. Києві майором податкової міліції ОСОБА_4 , під час розслідування кримінальної справи №71-00144, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєтру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 07.05.2009 року за номером 8699087, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 "
Представник звертає увагу суду, що ані ОСОБА_3 , ані представник вказаної ухвали суду не отримував. З Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_3 довідалась про існування вказаної ухвали лише 04.07.2022 року, таким чином, строк, в межах якого подається апеляційна скарга на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року не є пропущеним.
Як зазначає представник, в даному випадку скаржник не позбавлений можливості звернення до суду про скасування арешту в порядку, встановленому КПК України 2012 року. При цьому вказує, що арешт був накладений 30.04.2009року постановою слідчого на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і є таким, що триває, оскільки кримінальне провадження не було передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то і вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянт стверджує, що арешт на майно було накладено " ОСОБА_5 № 71-00144, 30.04.2009, Слідчого відділу податкової міліції ДПІ в Голосіївському районі м. Києві майором податкової міліції ОСОБА_4 , під час розслідування кримінальної справи №71-00144", тобто під час дії КПК 1960 року. Копії самого процесуального рішення про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , як і будь-яких підтверджених відповідними документами даних про продовження досудового розслідування у кримінальній справі №71-00144 за правилами КПК України 2012 року, як при зверненні з клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді, так і при поданні апеляційної скарги, апелянтом не було надано.

Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України 2012 року. запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового розслідування до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Повертаючи клопотання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК 1960 року, слідчий суддя виходив з того, що воно не підлягає розгляду слідчим суддею за правилами КПК 2012 року.

Частина друга ст.304 КПК України містить конкретні підстави, за якими скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора підлягають поверненню, але вона не регулює порядку повернення клопотань, які не підлягають розгляду слідчим суддею, а отже на випадки повернення слідчим суддею вказаних клопотань, а не скарг, як це передбачено ст.304 КПК України, не може розповсюджуватись і положення ч.6 ст.304 КПК України про те, що ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України. Так, згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

В ст. 309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Відмова у відкритті апеляційного провадження в даному випадку не позбавляє власника арештованого майна права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, визначеному КПК України, з врахуванням при цьому висновку, до якого дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11, що у разі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 304, 309, 399, 418, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року, якою клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного Постановою К.С. № 71-00144, 30.04.2009, Слідчого відділу податкової міліції ДПІ в Голосіївському районі м. Києві майором податкової міліції ОСОБА_4 , під час розслідування кримінальної справи №71-00144, було повернуто заявнику

Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
На ухвалу судді апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців до Верховного Суду.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1

Справа № 11-сс/824/2795/2022
Єдиний унікальний номер справи 752/1593/22
Категорія: ст. 174 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_6 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1