Провадження №1-в/205/41/22
У Х В А Л А

01 вересня 2022 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, у м.Дніпропетровську, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та скасування арешту. Мотивуючи вказане клопотання, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року, ОСОБА_4 була засуджена за ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України, із застосуванням ст.69, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форми власності строком на 3 роки, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2011 року скасовано вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року в частині призначеного ОСОБА_4 покарання та призначено покарання за ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України, із застосуванням ст.69, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форми власності строком на 3 роки, з конфіскацією майна, яке належить їй на праві власності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01 листопада 2011 року, вироки Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2011 року змінено. На підставі ст.79 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування основаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк до досягнення дитиною ОСОБА_5 , семирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладення обов`язків, передбачених п.3 ст.76 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2016 року. ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В той же час, судом не вирішено питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим просить звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна на підставі ст.80 КК України та скасувати арешт, накладений на її майно постановою старшого слідчого військової прокуратури Центрального регіону України.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої просить розглянути клопотання без їх участі та задовольнити його.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року, ОСОБА_4 була засуджена за ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України, із застосуванням ст.69, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форми власності строком на 3 роки, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2011 року скасовано вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року в частині призначеного ОСОБА_4 покарання та призначено покарання за ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України, із застосуванням ст.69, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форми власності строком на 3 роки, з конфіскацією майна, яке належить їй на праві власності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2011 року, вироки Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2011 року змінено. На підставі ст.79 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування основаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк до досягнення дитиною ОСОБА_5 , семирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладення обов`язків, передбачених п.3 ст.76 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2016 року. ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Згідно з п.4 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.80 КК України, строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Враховуючи той факт, що додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, призначене вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2011 року, зміненого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2011 року до теперішнього часу не виконано, що підтверджується наданими суду документами, суд вважає можливим задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 та звільнити ОСОБА_4 від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке належить їй на праві власності.

Крім того, враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що відповідно до ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року, яка набрала законної сили 06 листопада 2012 року, позовна заява заступника військового прокурора Центрального регіону України, який діє в інтересах Міністерства оборони України, до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про стягнення коштів, залишена без розгляду, суд також вважає можливим задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, яке належить ОСОБА_4 , накладений постановою старшого слідчого військової прокуратури Центрального регіону України від 13 жовтня 2009 року в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та скасування арешту майна задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке належить їй на праві власності, призначеного за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2011 року.

Арешт, накладений постановою старшого слідчого військової прокуратури Центрального регіону України від 13 жовтня 2009 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1