Справа №293/1429/22
Провадження №1-кп/293/241/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхові кримінальне провадження №0001324 від 16.07.2022 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого не офіційно вантажником сміття КТП 0628 в м.Житомирі, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень.
16.07.2022 близько 02 год. 00 хв. у період воєнного стану в ОСОБА_4 , який перебував поряд з будинком АДРЕСА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, в цей день, час, місці у період воєнного стану, за вказаних обставин, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непомітними, пошкодив дах продуктового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », через який проник до приміщення кіоску, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 33 000 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_5 ».
В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадені грошові кошти при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_5 » матеріальну шкоду на загальну суму 33 000 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого манна (крадіжка), поєднаного з проникненням до приміщення, вчиненого у період воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, та надав покази, що дійсно 16.07.2022 у нічний час він пошкодив дах продуктового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проник всередину приміщення, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 33 000 гривень. Вказав, що заподіяні ним збитки відшкодував в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву від 12.09.2022, в якій просить судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводити без його участі. Щодо міри покарання, покладається на розсуд суду (а.с.17).
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд враховуючи, що учасники судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи та правильно розуміють їх зміст, будь-які сумніви у добровільності їхніх позицій відсутні, заслухавши їх думку та роз`яснивши їм положення цієї статті, зокрема про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особуобвинуваченого ОСОБА_4 визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, вислухавши думку прокурора та дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена.

Своїми діями, які виразилися у таємному викрадені чужого манна (крадіжка), поєднаного з проникненням до приміщення, вчиненого у період воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України
Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно до ст.12 КК України є тяжким злочином

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання суд враховує: суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, досудову доповідь, згідно якої ОСОБА_4 характеризується посередньо; раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на облікуу лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної межі визначеної у санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України.
Застосування звільнення від покарання з випробуванням, на думку суду, в даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення нових злочинів.
Визначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

ІV. Рішення щодо речових доказів
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира, від 19.07.2022 по справі №295/6621/22 на грошові кошти в сумі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень: номіналом 500 гривень в кількості 25 штук, 200 гривень в кількості 42 штуки, 100 гривень в кількості 21 штука скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира, від 12.08.2022 по справі №295/6623/22 на грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень: номіналом 500 гривень в кількості 14 штук, 200 гривень в кількості 9 штук, 100 гривень в кількості 12 штук скасувати.

Грошові кошти в сумі 23 000 грн. та 10 000 грн., на які були накладені арешти повернути власнику.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 16.07.2022, а саме: металеву фомку, вилучену в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ,яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - знищити.
Відповідно до розписки від 07.09.2022 потерпілий ОСОБА_6 отримав на відповідальне зберігання грошові кошти в сумі 33000 грн.

V. Процесуальні витрати
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення трасологічної експертизи, суд, стягує з обвинуваченого в порядку ст.124 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту та продовжений ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.09.2022 до 13.11.2022 включно залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 2,7, 100, 124, 128, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту та продовжений ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.09.2022 до 13.11.2022 включно залишити до вступу вироку в законну силу.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення трасологічної експертизи в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира, від 19.07.2022 по справі №295/6621/22 на грошові кошти в сумі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень: номіналом 500 гривень в кількості 25 штук, 200 гривень в кількості 42 штуки, 100 гривень в кількості 21 штука скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира, від 12.08.2022 по справі №295/6623/22 на грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень: номіналом 500 гривень в кількості 14 штук, 200 гривень в кількості 9 штук, 100 гривень в кількості 12 штук скасувати.

Грошові кошти в сумі 23 000 грн. та 10 000 грн., на які були накладені арешти, та передані на відповідальне зберігання потерпілому - залишити у власника ОСОБА_7 .

Речові докази у кримінальному провадженні - металеву фомку, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - знищити.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_8