Справа № 296/1269/22
УХВАЛА
Іменем України

27 червня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , розглянувши питання про виконання ОСОБА_2 вимог ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 10 червня 2022 року, якою залишено без руху cкаргу ОСОБА_2 на дії керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

У С Т А Н О В И В :

1. У провадження слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 надійшла справа №296/1269/22 (провадження №1-кс/296/1276/22) за скаргою ОСОБА_2 , яка викладена іноземною (російською) мовою.

2. Зі змісту частини 1 статті 29, частини 3 статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» вбачається, що сторони, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою.

3. Вказаний висновок зазначено в ухвалі Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 14 червня 2021 року справа № 229/3297/20 (провадження № 51-2902ск21), якою касаційну скаргу подану до Верховного Суду, викладену недержавною мовою, залишено без руху.

4. 10.06.2022 ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_2 залишено без руху через її невідповідність пункту 22 частини першої статті 7 КПК України, а саме подання скарги не мовою здійснення кримінального провадження, надано заявнику строк для усунення недоліків заяви.

5. Слідчий суддя звертає особливу увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду, яка в постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 нагадала, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

6. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі N 905/1956/15 (провадження N 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі N 629/847/15-к (провадження N 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі N 922/4519/14 (провадження N 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі N 0306/7567/12 (провадження N 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі N 761/45721/16-ц (провадження N 14-122цс20, пункт 105). Відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

7. 20.06.2022 скаржник ОСОБА_2 отримав копію ухвали слідчого судді від 10.06.2022, що стверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №39, однак вимоги ухвали лишив невиконаними.

8. 24.06.2022 скаржник ОСОБА_2 подав до суду повторну скаргу, яку виклав російською мовою, в якій вимоги ухвали слідчого судді від 10.06.2022 лишив без виконання.

9. Про необхідність подання процесуальних документів державною мовою неодноразово наголошував Верховний Суд в ухвалах від 07.06.2019 у справі №826/10114/17, від 03.09.2020 у справі №826/6286/17, від 29.10.2020 у справі №815/1958/16, від 07.12.2020 у справі №138/132/20.

10. Такої ж правової позиції неухильно дотримується Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 09 грудня 2021 року у справі № 321/294/21, від 14 червня 2021 року у справі № 229/3297/20 та інших справах. Вказана правова позиція є сталою.

11. Про необхідність викладення процесуальних документів державною мовою при поданні апеляційної скарги також зазначалося в ухвалі Київського апеляційного суду від 05.05.2022 у справі № 755/14381/15-к, ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 08.06.2022 у справі № 346/1471/22, якими апеляційні скарги осіб, викладені недержавною мовою, залишені без руху із наданням строку на усунення вказаного недоліку.

12. Щодо існування постанови Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №487/2655/20, то зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для скасовання ухвали Миколаївського апеляційного суду від 04.06.2020 стало не безпідставність вимог суду апеляційної інстанції про необхідність подання апеляційної скарги державною мовою, а те, що замість залишення апеляційної скарги без руху на виконання вимог частини першої статті 399 КПК України, суд апеляційної інстанції одразу повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.

13. Отже, вказана постанови Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №487/2655/20 жодним чином не скасовує та/або не заперечує обов`язку подання всіх без виключення процесуальних документів до суду виключно державною мовою.

14. Слідчий суддя звертає увагу, що скаржнику надавалася можливість усунути недоліки поданої скарги щодо необхідності подання скарги державною мовою, однак скаржник такою можливість не скористався, вимоги ухвали слідчого судді лишив невиконаними.

15. При цьому, посилання скаржника на статтю 29 КПК України є безпідставними, оскільки відповідний судовий процес може бути ініційований шляхом подання відповідної заяви (скарги), що повинна бути викладена державною мовою, та тільки в подальшому, під час власне самого судового процесу, його учаснику гарантується право на використання рідної мови або мови, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача.

16. Натомість при поданні відповідної скарги, доказів на підтвердження того, що скаржник не володіє державною мовою останній не надав, а скільки слідчий суддя не зобов`язаний володіти іноземними мовами, якими викладена скарга та здійснювати самостійний переклад.

17. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 399 КПК України [...] скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки [...] скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

18. Враховуючи, що скаржник отримавши 20.06.2022 ухвалу слідчого судді від 10.06.2022, якою його скаргу залишено без руху, у встановлений в ухвалі строк недоліки скарги не усунув, з урахуванням пункту 1 частини третьої статті 399 КПК України, а також позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 щодо аналогії права, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 , яка подана без дотримання вимог п. 22 ч. 1 ст. 7 КПК України, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статями 7, 9, 29, 372, 399 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Скаргу ОСОБА_2 від 23.02.2022 на дії керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері у справі №296/1269/22 повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_3