Єдиний унікальний номер 452/4003/21
Провадження № 1-кс/448/21/22
У Х В А Л А

05.05.2022 року м.Мостиська

Слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 та його захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 від 24 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 23 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеною скаргою, покликаючись на те, що в провадженні старшого слідчого Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 23 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Вказує, що 24.09.2021 року старшим слідчим Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_8 , винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Вважає, що такі дії ст.слідчого ОСОБА_7 є незаконними, а рішення про закриття кримінального провадження таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Зазначає, що при прийнятті рішення ст.слідчим ОСОБА_8 , в повній мірі в постанові про закриття кримінального провадження не зазначено, які обставини були встановлені досудовим розслідуванням. Також в спірній постанові не зазначено на підставі яких доказів ст.слідчий ОСОБА_9 прийшов до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Покликається на те, що при закритті вищевказаного кримінального провадження не виконані вимоги ст.91 КПК України, зокрема, ст.слідчий ОСОБА_9 не збирав докази, які б свідчили, що ОСОБА_10 мав пістолет чи мав дозвіл на його придбання і носіння. В своїй постанові про закриття кримінального провадження ст.слідчий ОСОБА_9 посилався на його (скаржника) покази, покази ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , а також на той факт, що Самбірським РВП ГУНП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000521 від 24.07.2019 року відносно ОСОБА_10 у зв`язку із вчиненням відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України.

Стверджує, що у своїй постанові ст.слідчий ОСОБА_9 не посилався на жодну слідчу дію проведену ним як на доказ, який б міг спростувати, що в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КПК України. В спірній постанові зазначено, що в діях ОСОБА_10 встановлено відсутність суб`єктивної сторони, оскільки матеріали кримінального провадження по факту спричинення йому тілесних ушкоджень скеровано з обвинувальним актом до суду.

З огляду на вищенаведене, просить скасувати постанову старшого слідчого Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 , від 24 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 23 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 , та його захисник адвокат ОСОБА_13 , вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просили суд таку задоволити.

Старший слідчий Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.

Неявка слідчого, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, його захисника, дослідивши подану стороною скаржника скаргу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень частин 1 та 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Самбірського РВП ГУНП у Львівській області проводилось досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Постановою старшого слідчого Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 від 24 вересня 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 23 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за зверненням ОСОБА_5 , - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно вимог ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до статтей 303 і 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

При дослідженні постанови про закриття кримінального провадження від 24.09.2021 року, зокрема, її мотивувальної частини, судом встановлено, що така не містить змісту обставин, що стали підставою для її прийняття, а також відсутнє обґрунтування мотивів такого рішення.

Крім того, ст. слідчим ОСОБА_8 , не зазначено на підставі яких доказів він дійшов до такого переконання.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження, скаржник вказує про те, що жодних слідчих дій, крім його допиту та формального допиту декількох свідків, слідчим проведено не було, що, враховуючи відсутність заперечень ст.слідчого ОСОБА_7 (на неодноразовий виклик в судове засідання не з`явився) стосовно скасування вищевказаної постанови, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Із змісту статті 284 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Перегляд рішень, прийнятих слідчим під час досудового розслідування, а також його дій чи бездіяльності, здійснюється спеціальним суб`єктом - прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст.284 КПК України, а дій прокурора та слідчого - слідчим суддею місцевого суду в порядку, передбаченому, зокрема, статтями 303, 306 КПК України.

Одночасно частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з приписів ст.9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», суди у процесі здійснення правосуддя повинні за відповідними правилами керуватися нормами, зазначених документів, ратифікованих законами України.

Одночасно, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана у справі постанова про закриття кримінального провадження від 24.09.2021 року є передчасною, натомість, доводи сторони скаржника є обґрунтованими та не спростовані органами досудового розслідування.

При новому розслідуванні ст. слідчому ОСОБА_14 слід на підставі оцінки результатів слідчих дій встановити наявність чи відсутність діяння, на які посилався скаржник ОСОБА_5 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, наявність чи відсутність ознак складу кримінального правопорушення згідно з кримінальним законом, і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Відтак, скарга на постанову про закриття кримінального провадження має бути задоволена, а оскаржувана постанова старшого слідчого Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 від 24 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 23 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - підлягає скасуванню, з наведених вище мотивів та підстав.

Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись статтями 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_15 , - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 від 24 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 23 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, - скасувати.
Копію ухвали направити до Самбірського РВП ГУНП у Львівській області для проведення подальшого досудового розслідування згідно вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст ухвали виготовлено 10.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1