ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 000087 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, українця, раніше судимого 30.12.2014 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із застосуванням іспитового строку на 2 роки; 09.06.2015 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 13.07.2015 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 23.09.2015 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
02.02.2021 близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс два удари кулаком правої руки в область голови останнього, від чого той втратив рівновагу та впав на підлогу та отримав тілесні ушкодження у вигляді зламу кісток склепіння та основи черепа з геморагічним забоєм головного мозку та субарахноїдальний крововилив лівої лобної ділянки котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ще один кулаком правої руки в область голови ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синці обличчя забої м`яких тканин обличчя, скроневої тім`яної ділянок котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та злам кісток носа, травматичного розриву обох барабанних перетинок котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Крім того, у невстановлену дату та час, ОСОБА_4 , при достовірно невстановлених досудовим слідством обставинах, в м. Володимир-Волинський Волинської області, незаконно придбав металевий кастет, який відносяться до категорії холодної зброї, ударно дробильної дії, реалізовуючи злочинний намір на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто діючи всупереч вимогам, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, та Положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, переніс його до квартири АДРЕСА_2 де й зберігав його до 03.02.2021 після чого був виявлений працівниками поліції та вказаний кастет був вилучений під час огляду місця події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та обставини викладені у обвинувальних актах визнав повністю. Також визнав 9452,61 грн майнової шкоди, 5000 грн моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням та 6000 грн витрат на правову допомогу. Щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, просив суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в нанесенні необережного тяжкого тілесного ушкодження є доведеною та кваліфікує його дії за ст. 128 КК України.

Також суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 263 КК України.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставинами, котрі обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецедив злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і тяжких, судимість за які не знята та не погашена, після реального відбуття покарання у виді позбавлення волі знову вчинив кримінальні правопорушення, що підтверджує відсутність позитивних змін в його особистості після призначення покарання й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, стійку направленість на вчинення кримінальних правопорушень, підвищену суспільну небезпеку, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді обмеження волі.

При визначенні виду покарання, суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобіганню вчинення ним та іншими особами нових злочинів і на думку суду саме покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Суд також бере до уваги, що попередніми вироками ОСОБА_4 уже призначались покарання у виді позбавлення волі, однак після відбуття цього покарання він і надалі вчинив кримінальні правопорушення, що дає суду достатньо підстав вважати, що призначення більш м`якого покарання ніж обмеження волі не досягне мети покарання - виправлення ОСОБА_4 та не буде запобігати вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Покарання у виді обмеження волі відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

При обрані виду покарання та визначенні строку покарання суд враховує обставину, котра пом`якшує покарання, а також обставини, які обтяжують покарання.

Суд не вбачає правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Крім того, думка потерпілого про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавленням волі береться судом до уваги, однак вона не є безумовною підставою для того, щоб суд не позбавляв обвинуваченого волі та не ізольовував його від суспільства.

Оскільки під час розгляду кримінального провадження повністю доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у нанесенні потерпілому ОСОБА_6 необережного тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок чого потерпілий поніс витрати на лікування в сумі 9452,61 грн, що підтверджується документально та в цій частині повністю визнається позов ОСОБА_4 , а тому суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 9452,61 гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує вид тілесних ушкоджень, ступінь їх тяжкості, характер і глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, їх інтенсивності та тривалості, керуючись принципами розумності і справедливості, суд прийшов до висновку, що цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 15 000 грн моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 128 КК України.

На думку суду вказана сума моральної шкоди реально відображає характер, глибину та тривалість душевних, емоційних та моральних страждань, яку переніс потерпілий в результаті отримання від обвинуваченого необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Оскільки потерпілий поніс 6000 гривень витрат на правову допомогу, котрі документально підтвердженні та визнаються обвинуваченим, а тому дані витрати підлягають стягненню із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 .

Речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.

Арешт майна скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання:

за ст. 128 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців;

за ч. 2 ст. 263 КК України у виді арешту строком на 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 8 місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 04.02.2021 по 26.02.2021 із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 9452,61 гривню майнової шкоди, 15 000 гривень моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 6000 гривень витрат на правову допомогу.

Речовий доказ кастет, змиви слідів РБК знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 980,70 гривень витрат пов`язаних із залученням експерта для проведення експертизи холодної зброї.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.02.2021 скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий /підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Володимир-Волинського міського суду

Волинської області ОСОБА_1