Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/6808/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів матеріали кримінального провадження №0000335 від 29.12.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липча та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадяна України, пенсіонер, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», будучи зареєстрований фізичною особою- підприємцем 06.12.2000 та маючи у відповідності до національного класифікатора України, види економічної діяльності, серед яких 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування; 42.99 Будівництво інших споруд н. в. і. у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, у червні 2015 отримав розроблений робочий проект: «Розчистка русла річки Тиса біля м. Виноградів, Закарпатської області», розроблений ВКП «ЗакарпаттяВодПроект», Басейнового управління водних ресурсів річки «Тиса», згідно завдання на проектування, відкоригованих матеріалах інженерно-геодезичних вишукувань, проведених БУВР «Тиси» ВКП «ЗакарпаттяВодПроект» та фондових матеріалів, метою якого, згідно п.1 Проекту, є розчистка русла від твердих наносів довжиною - 890 м. з метою зниження гідравлічного навантаження на лівий берег р. Тиса, забезпечення безперешкодному проходженню високих рівнів води, відновлення природного стану русла, для збільшення пропускної спроможності русла р. Тиса, для попередження розмиву берегової лінії та зменшення підтоплення сільськогосподарських угідь.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він не звертався до Державної служби геології та надр України для погодження робочого проекту «Розчистка русла річки Тиса біля АДРЕСА_1 » у відповідності до ст. 86 Водного Кодексу України, розуміючи що проведення розробки ґрунту під час проведення днопоглиблювальних робіт та його використання в подальшому у якості корисної копалини для будь-яких потреб або можливої реалізації, передбачає отримання спеціального дозволу на користування надрами з урахуванням особливостей, передбачених статтями 19, 20, 23 Кодексу України про надра, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте протиправне збагачення, під видом проведення робіт біля м. Виноградів, Закарпатської області», у порушення ст. ст. 50, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991, ст. 86 Водного кодексу України, ст. 19 Кодексу України «Про надра» від 27.07.1994 року, ст. ст. 7, 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року, ст. ст. 31, 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, ст.ст. 2-5, 7, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 03.05.2017 року, положень Постанови КМУ від 11.07.2007 року № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури», положень «Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011 року №560, в період з листопада 2016 по грудень 2020 року розпочав та здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші, що відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення загальним об`ємом 11000 м/куб, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що в нього відсутні дозвільні документи для користування надрами загальнодержавного значення, а саме спеціальний дозвіл на користування надрами, на підставі укладеного з Виноградівським міжрайонним управлінням водного господарства договору про надання послуг №0083/16 від 16.11.2016, всупереч ч.2 ст.86 Водного кодексу України, якою передбачено, що місця і порядок проведення зазначених робіт визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (крім робіт на землях, зайнятих морями, а також робіт, пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та утриманням інженерно- технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, розпочав та здійснював за допомогою фронтального навантажувача та іншої невстановленої досудовим розслідуванням техніки та спосіб роботи по видобуванню сировини піщано- гравійної на березі річки Тиса, що біля м. Виноградів, Закарпатської області, шляхом її вилучення відкритим способом, тобто здійснював незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення, з подальшим вивезенням вказаних корисних копалин.

Всього за період з листопада 2016 року по грудень 2020 року ОСОБА_4 скориставшись несумлінним ставленням до своїх службових обов`язків окремих посадових осіб Виноградівського МУВГ, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному проваджені, з якого виділено матеріали щодо ОСОБА_4 під час надання послуг з розчистки річки Тиса, що біля м. Виноградів, Закарпатської області, незаконно здійснив видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 11000 метрів кубічних, які реалізував невстановленим особам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.240 КК України, - як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

05.04.2022 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другого боку, з участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.240 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони узгодили про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.

ОСОБА_7 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання, добровільно відшкодував потерпілій завданий злочином збиток.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 05.04.2022 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, а саме покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Речові докази по справі-відсутні.

Процесуальні витрати по справі в розмірі 18019 грн. 05 коп. стягнути з ОСОБА_4 .

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000335 від 29.12.2021 року, укладену 05.04.2022 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.240 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 18019 грн.05 коп.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 05.04.2022 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_1