Справа №: 398/6034/21
провадження №: 1-кс/398/112/22
УХВАЛА
Іменем України

"29" квітня 2022 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника вилученого майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001754 від 17.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Власник майна ОСОБА_3 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про скасування арешту, накладеного на транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з причепом синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , в частині встановленої заборони користування вказаним майном.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 24.12.2021 року у справі № 398/6034/21 в кримінальному провадженні № 0001754 від 17.12.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , разом з причепом синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права відчуження, користування та розпорядження даним майном з метою збереження речових доказів. Підставою для накладення арешту на вказаний транспортний засіб стало вилучення автомобіля з причепом з деревиною акації 17.12.2021 року в ході огляду місця події на ділянці дороги М-30 Кіровоград-Дніпро-Ізварине у сина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , в користуванні якого перебував на той час транспортний засіб. Судом клопотання слідчого про арешт майна було задоволено в зв`язку з висновком про те, що вказане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, а не застосування арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. ОСОБА_3 , як власник транспортного засобу, не була повідомлені про розгляд слідчим суддею клопотання про накладення арешту, у зв`язку з чим не мала змоги подати свої заперечення. Автомобіль марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 було передано в користування сину ОСОБА_4 з метою забезпечення останнім її потреб. Так, ОСОБА_3 зазначає, що маючи ряд захворювань, за станом здоров`я не може долати відстань пішки, тому до лікарні та для вирішення інших побутових потреб її на автомобілі ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , возив син ОСОБА_4 . Другий син ОСОБА_3 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а через відсутність транспортного засобу ОСОБА_3 обмежена в пересуванні та навіть не може відвідати сім`ю покійного сина та провідати його могилу. Таким чином, на думку ОСОБА_3 , автомобіль є життєво-необхідним у її житті, а накладений судом арешт на належний їй автомобіль позбавляє її можливості користуватися ним для вирішення життєво необхідних питань. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що з часу вилучення транспортного засобу пройшов вже тривалий час, якого було достатньо для проведення усіх необхідних процесуальних дій, пов`язаних з фіксацією доказів, та проведення експертиз, цивільні позови в кримінальному провадженні не заявлено, розмір матеріальної шкоди не встановлювався. Також, враховуючи, що власником вилученого транспортного засобу є саме ОСОБА_3 а не фігуранти кримінального провадження, вказаний транспортний засіб взагалі не може бути використаний для задоволення можливих цивільних позовів та відшкодування шкоди в кримінальному провадженні. Отже, подальший арешт автомобіля з позбавленням ОСОБА_3 права користування ним є безпідставним та являється надмірним тягарем.
Власник майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася.
Слідчий у судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).
Крім того, згідно з вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що слідчим відділом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001754 від 17.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.12.2021 року близько 01:43 год. за адресою м.Олександрія, ділянка дороги М-30 Кіровоград-Дніпро-Ізварине, виявлено в напрямку м.Знам`янка, автомобіль марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, разом з причепом синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до технічного паспорту належний ОСОБА_3 , в якому виявлено деревину роду акація, розміщені в хаотичному порядку. Даний автомобіль вилучено до території Олександрійського РВП для належного зберігання.
Слідчим суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 24.12.2021 року накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, належний ОСОБА_3 відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, разом з причепом синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом позбавлення права відчуження, користування та розпорядження даним майном, з метою збереження речових доказів.

Як вбачається з ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.12.2021 року, вилучений транспортний засіб відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Слідчий суддя вважає, що користування автомобілем за його призначенням, може унеможливити в подальшому його використання в ході проведення експертиз в рамках дослідження експертом можливих слідів вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що кінцеве рішення в рамках кримінального провадження на даний час не прийняте, досудове розслідування кримінального провадження триває, автомобіль визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, а слідчим суддею не було встановлено, що потреба в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала.

Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою збереження вказаного майна від подальшого його відчуження, знищення або втрати, з метою збереження речових доказів, належного їх дослідження, проведення необхідних судових експертиз, відсутності доказів того, що арешт накладено необґрунтовано та відпали потреби у застосуванні арешту автомобіля, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для скасування накладеного арешту і в частині права користування автомобілем.

Отже, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування ним слід відмовити.
Керуючись ст. 170, 174, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001754 від 17.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_6 НЕРОДА