Провадження №1-кп/761/2552/2022
В И Р О К

іменем України

01 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_50.,

при секретарі ОСОБА_51.,

за участю прокурорів ОСОБА_52.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_53.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до частини 1 статті 17, частини 1 статті 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України грунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна республіка Крим (далі - АР Крим), області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, Російська федерація (далі - російська федерація) чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VІП від 18.01.2018, діяльність збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який акт виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 07.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вказана терористична організація «ДНР» має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність її дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку.

В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій чистині Донецької області та мають загальну координацію керівництва.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «ДНР», 12.11.2014 її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого, для захисту інтересів «ДНР» та її громадян, створено воєнну структуру «Народна міліція «ДНР» (далі - «НМ «ДНР»), яка дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Донецької області та має загальну координацію та кураторів російської Федерації.

Встановлено, що до складу «НМ «ДНР» входить структурний підрозділ - «115» полк, який складається з батальйонів та окремих підрозділів забезпечення. Згідно організаційно-штатного розпису до складу 3 батальйону входить «Окремий стрілково-снайперський взвод».

Політичне та військове керівництво російської федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

19.02.2022 головою «ДНР» підписано указ № 29 «Про проведення загальної мобілізації», та оголошено повну мобілізацію 22.02.2022 Президент російської федерації (далі - президент російської федерації) направив до Ради Федерації (далі - ради федерації) звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

24.02.2022 приблизно о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022, на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022.

Проте, ОСОБА_1 , будучи громадянином України, який в установленому законом порядку не припинив громадянство України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Так, 24.02.2022, о 12 год. 00 хв., громадянин України ОСОБА_1 , добровільно прибув до пункту збору мобілізованих «ДНР», чим надав згоду на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованою та фінансованою російською федерацією - «НМ «ДНР».

24.02.2022 невстановленою особою, за невстановлених обставин, ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу окремого стрілково-снайперського взводу 3 батальйону 115 полку «НМ «ДНР», та отримав військове звання «рядовий».

Громадянин України ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі окремого стрілково-снайперського взводу 3 батальйону 115 полку «НМ «ДНР»», у період з 24.02.2022 до 27.04.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою зброю та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та «НМ «ДНР», виконував обов`язків «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів та перевірку помешкань населення в населених пунктах, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Злочинна діяльність ОСОБА_1 була припинена 27.04.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України в селищі Момонтове Харківського району Харківської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що він є громадянином України, з заявами до відповідних установ про відмову від громадянства України він не звертався, однак отримав також і паспорт ДНР. Постійно проживає у м. Донецьк. 24.02.2022 року на вулиці до нього підійшли двоє працівників так званого військового комісаріату ДНР та повідомили йому, що він підпадає під мобілізацію та має служити у народній міліції ДНР. Після цього він добровільно пішов до військомату, але взяв із собою військовий квиток, згідно відомостей у якому він не придатний до військової служби. У військоматі він заявив про свою непридатність, однак йому повідомили, що у випадку, якщо він не мобілізується, йому загрожує ув`язнення на строк від 5 до 10 років. ОСОБА_1 наголосив, що якби йому не загрожувало ув`язнення, добровільно він би не мобілізувався. Після мобілізації, з 24 по 25 лютого вони були в Донецькому м`ясокомбінаті, де їм видали військову форму без знаків розрізнення. Потім вони виїхали до села Об`єднаного. Там вони перебували десь тиждень. Їх розподілили на батальйони та видали зброю. Йому видали снайперську гвинтівку ОСОБА_2 і приблизно 2 березня їх привезли до Іловайська, де 03 березня посадили на потяг та повезли у невідомому напрямку. Вони думали, що їдуть на полігон. Їхали вони десь 3 дні. Під час цього вони зрозуміли, що їдуть по території Росії. 06 березня вони прибули до м. Бєлгород, де їх розмістили на території школи та видали боєкомплект. В подальшому, 09 березня їм видали сухпайок, завантажили в автобуси та повезли у напрямку Харківської області. На території України, їх вивели з автобусів та розмістили на військових вантажівках на базі «Уралу» з маркуванням літерою z, на яких привезли на територію села Веселе, Харківської області. Там вони почали нести службу. Він проходив службу в стрілецько-снайперському окремому взводі 3 батальйону 115 полку. У полку, наскільки йому було відомо було 3 батальйони. Командування його взводом здійснював чоловік на ім`я « ОСОБА_3 », який також був мобілізованим. ОСОБА_4 командувала людина з позовним « ОСОБА_5 ». Їх завданням було перебування на блок-посту, перевірка документів та спостереження. 02 квітня їх перенаправили до села Кутузового. Там вони пробули 2 дні. Після цього вони виїхали до села Мамонтового, де і перебували до моменту потрапляння у полон. Їх задачі не змінились, вони перебували на блок-посту. У випадку, якщо через блок-пост проходив місцевий, вони перевіряли його прописку, якщо прописка була не місцева вони повинні були затримати таку особу та повідомити командира. Він особисто нікого за весь час не затримав. Розмістили їх у будинку. 27 квітня 2022 року вони перший раз побачили українських військових та відразу здались у полон. ОСОБА_1 пояснив, що ніякої мотивації щось робити він не мав, брати участь у бойових діях не хотів, зброю жодного разу не застосовував, злочинів проти місцевого населення не скоював. Їм погрожували, що якщо вони будуть намагатись втекти, це буде розцінено, як дезертирство. Вони розглядали варіант прострелити собі ногу та поїхати у госпіталь, однак не встигли цього зробити. Таким чином, можливості якось ухилитись від війни він не мав. Також ОСОБА_1 повідомив, що жодної винагороди він не отримував, хоча серед його спів службовців ходили чутки, що в подальшому така винагорода буде виплачена. У вчиненому щиро розкаюється, агресію Росії проти України засуджує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно. Крім того, суд враховує, що така позиція обвинуваченого була сталою протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, під час якого ОСОБА_1 послідовно визнав свою вину.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000244 від 02.06.2022, відповідно до якого громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та інші вступили до ЗС РФ, після чого перебуваючи у їх складі, здійснили збройне вторгнення на територію України де вступив у бій з підрозділами ЗСУ. Таким чином, зазначені особи, будучи громадянином України, вчинили діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто вчинили державну зраду.

- даними, що містяться в постанові прокурора 2-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_52. від 13.06.2022 року, якою з кримінального провадження №0000244 від 02.06.2022, під №0000270 було виділено матеріали за підозрою ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

- даними реєстру матеріалів досудового розслідування які виділені з кримінального провадження №0000244 у кримінальне провадження №0000270.

- даними постанови старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_49. від 13.06.2022, якою уточнено анкетні дані та вказано, що правильними слід вважати наступні анкетні дані громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- даними, що містяться в постанові прокурора 2-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_52. від 15.06.2022 року, якою з кримінального провадження №0000244 від 02.06.2022, під №0000293 було виділено матеріали за підозрою ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України.

- даними реєстру матеріалів досудового розслідування які виділені з кримінального провадження №0000244 у кримінальне провадження №0000293.

- даними, що містяться в постанові прокурора 2-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_52. від 15.06.2022 року, якою кримінальні провадження №0000270 та №0000293 об`єднано в одне провадження.

- даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000270 від 13.06.2022, відповідно до якого громадянин України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 вступив до ЗС РФ, після чого перебуваючи у їх складі, здійснив збройне вторгнення на територію України де вступив у бій з підрозділами ЗСУ. Таким чином, ОСОБА_1 будучи громадянином України, вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто вчинив державну зраду. Також вказаний витяг містить інформацію, що в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000244 від 02.06.2022 за ч. 1 ст. 111 КК України, встановлено, що громадяни України брали участь у діяльності терористичних організацій «ДНР/ЛНР» та сприяли їх діяльності, у тому числі брали участь у складі не передбачених законом збройних формувань терористичних організацій «ЛНР/ДНР» під час збройного опору ЗС України, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України. Крім того, зазначений витяг містить інформацію про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №000244 від 02.06.2022 за ч. 1 ст. 111 КК України, встановлено, що громадяни України брали участь у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях терористичних організацій «ДНР/ЛНР» та здійснили в їх складі збройний опір ЗС України, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.

- даними протоколу огляду від 03.06.2022 року, згідно з яким старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_49 оглянув одяг (речі), які належать військовополоненим та в які останні були одягнені під час їх взяття в полон, та які знаходяться в поліетиленових пакетах чорного та білого кольору, кінці яких об`язані із бирками на яких міститься текст із прізвищем конкретного військовополоненого, а саме одяг (речі) які належать ОСОБА_1

- даними протоколу огляду від 10.06.2022 року, згідно з яким старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_49. оглянув особові справи військовополонених, зокрема і ОСОБА_1

- даними копії особової справи військовополоненого ОСОБА_1

- даними протоколу огляду від 11.06.2022 року, згідно з яким старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_54. оглянув інтернет-ресурси, на яких розміщено нормативно правову базу для примусової мобілізації та військових дій так званої ДНР.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні державної зради - діяння, умисно скоєного громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України у формі переходу на бік ворога у період воєнного стану, в участі у терористичній організації, а також в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 111, за ч. 1 ст. 258-3 та за ч. 2 ст. 260 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_1 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Так, судом в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України, який в установленому законом порядку не припинив громадянство України, 24.02.2022 року, знаходячись на тимчасово окупованій території Донецької області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив на «військову службу» до так званої «народної міліції днр», тим самим ставши учасником терористичної організації та непередбаченого законом збройного формування, після чого вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період воєнного стану.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_1 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікарів психіатра та нарколога, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих діянь, активно сприяв розкриттю злочинів шляхом надання повних та посвідомних показів стосовно відомих йому обставин, має посередню характеристику з місця його утримання, як військовополоненого, а також те, що ОСОБА_1 є раніше не судимою особою.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання, в межах санкцій відповідних статей Кримінального кодексу України, що передбачають покарання за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі з повною конфіскацією майна за ч. 1 ст. 111 КК України, у виді позбавлення волі без конфіскації майна за ч. 1 ст. 258-3 КК України та у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 260 КК України з подальшим повним складанням призначених основних покарань за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України та приєднанням до остаточного покарання додаткового покарання у виді повної конфіскації майна.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 66, 67, 111, 258-3, 260 КК України, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст.260 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з повною конфіскацією належного засудженому на праві власності майна;

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна;

-за ч. 2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити основне покарання для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинені злочини у позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

На підставі ч. 3 ст. 70 КК України до остаточно призначеного даним вироком основного покарання приєднати додаткове покарання у виді з повної конфіскації належного засудженому на праві власності майна.

Остаточно призначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з повною конфіскацією належного засудженому на праві власності майна.

Строк відбування покарання, призначеного за даним вироком рахувати з дня звернення його до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_50