20.07.2022 Єдиний унікальний номер 205/1164/22
Провадження №1-кп/205/614/22
Єд.унік.№205/1164/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Ленінський районний суд
м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, освіта середня-спеціальна, раніше не засудженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , 21 грудня 2021 року, близько 03 години, взявши з собою заздалегідь заготовлене знаряддя злочину ніж, з метою заподіяння тілесних ушкоджень своєму батьку потерпілому ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, прибув за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи спричинити потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, дістав з кишені своєї куртки заздалегідь заготовлений ніж та наніс ним один удар в область грудної клітини з правої сторони та один удар в область черевної порожнини лівої сторони тіла потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною по передній поверхні грудної клітини праворуч по середньо-ключічній лінії в проекції 4-го міжребір`я (на відстані 129 см вгору від підошовної поверхні стоп на 9,5 см., праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад, з ушкодженням по ходу шкіри, з підшкірно-жирової клітковини та далі проникає у плевральну порожнину з розвитком правостороннього пневмотораксу (повітря в плевральній порожнині), проникаючого колото-різаного поранення, яке розпочинається раною по передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії в проекції 7-го міжребір`я (на відстані 114 см вгору від підошовної поверхні стопи на 11,5 см ліворуч, від умовної серединної лінії тіла), далі переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад та зверху вниз, з ушкодженням по ходу якого шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає у черевну порожнину з ушкодженням лівої частки печінки з явищами внутрішньочеревної кровотечі, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Після цього, потерпілий ОСОБА_4 , з метою припинення протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , схопився своєю лівою рукою за лезо ножа, який утримував в руці обвинувачений, в результаті чого вони впали на землю, де між ними розпочалась боротьба, в ході якої обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, в хаотичному порядку наніс потерпілому не менше тринадцяти дотильних ударів ножем в область правого передпліччя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран правої верхньої кінцівки та лівої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив суду, що 21 грудня 2021 року, близько 03 години, з метою з`ясування стосунків зі своїм батьком потерпілим ОСОБА_4 , взявши з собою ніж, він прийшов за місцем проживання потерпілого, на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, куди також вийшов потерпілий, він дістав з кишені куртки ніж та наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар ножем в область грудної клітини та один удар в область черевної порожнини, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження. Після чого потерпілий схопився своєю рукою за лезо ножа, в результаті чого вони впали на землю, де між ними почалась боротьба, під час якої він наносив потерпілому хаотичні удари ножем в область передпліччя, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 21 грудня 2021 року, вночі, почувши шум, він вийшов з будинку на вулицю та перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив свого сина обвинуваченого ОСОБА_6 , з яким у нього раніше був конфлікт, який наніс йому два удари ножем: один в область грудної клітини та один в область черевної порожнини, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження. Після цього вони впали на землю, де між ними почалась боротьба, під час якої обвинувачений ще спричинив йому тілесні ушкодження вказаним ножем.
Згідно з протоколом від 21 грудня 2021 року (а.с.17-18), в приміщенні МКЛ №16 були вилучені речі, в яких був одягнений потерпілий ОСОБА_4 під час нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 , на яких виявлені сліди речовини бурого кольору.
Згідно з протоком огляду місця події від 21 грудня 2021 року (а.с.20-26), на території домоволодіння АДРЕСА_2 , були виявлені сліди взуття та плями світло-червоного кольору, а також вилучено речовину червоного кольору, паперові рушники зі слідами РБК, фрагмент снігу з РБК та фрагмент тростини.
Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №1/2 від 28 січня 2022 року (а.с.104-112), в слідах на речах обвинуваченого ОСОБА_6 , виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №1/3 від 18 січня 2022 року (а.с.114-17), в слідах на речах потерпілого ОСОБА_4 , виявлена його кров.
Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №1-4 від 17 січня 2022 року (а.с.120-123), в слідах на паперових рушниках, у зіскобі з домофону виявлена кров потерпілого ОСОБА_4 .
Під час проведення слідчого експерименту від 22 грудня 2021 року (а.с.152-154), обвинувачений ОСОБА_6 вказав на обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , які мали місце 21 грудня 2021 року на території домоволодіння АДРЕСА_2 .
Під час проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2022 року (а.с.181-183), потерпілий ОСОБА_4 вказав локалізацію та кількість ударів, нанесених йому обвинуваченим ОСОБА_6 , в результаті чого йому були заподіяні тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №324е від 08 лютого 2022 року (а.с.162-169), у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною по передній поверхні грудної клітини праворуч по середньо-ключічній лінії в проекції 4-го міжребір`я (на відстані 129 см вгору від підошовної поверхні стоп на 9,5 см., праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад, з ушкодженням по ходу шкіри, з підшкірно-жирової клітковини та далі проникає у плевральну порожнину з розвитком правостороннього пневмотораксу (повітря в плевральній порожнині), проникаючого колото-різаного поранення, яке розпочинається раною по передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії в проекції 7-го міжребір`я (на відстані 114 см вгору від підошовної поверхні стопи на 11,5 см ліворуч, від умовної серединної лінії тіла), далі переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад та зверху вниз, з ушкодженням по ходу якого шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає у черевну порожнину з ушкодженням лівої частки печінки з явищами внутрішньочеревної кровотечі, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а також у вигляді різаних ран правої верхньої кінцівки та лівої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи 325е від 08 лютого 2022 року (а.с.178-180), виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які він вказав під час проведення слідчого експерименту за його участю.

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи №37 від 28 січня 2022 року (а.с.173-175), обвинувачений ОСОБА_6 будь-яким хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим розладом психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав та на теперішній час не страждає. В період інкримінованого йому діяння міг в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. На даний час також може керувати своїми діями та розуміти їх наслідки. У застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характері не потребує.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 підтверджується долученими до справи речовими доказами, якими визнані: речі обвинуваченого ОСОБА_6 , марлеві тампони зі слідами РБК, паперові рушники зі слідами РБК, фрагмент тростини зі слідами РБК, речі потерпілого ОСОБА_4 зі слідами РБК, змиви з волосся обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.27, 62).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується позитивно, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З огляду на вищевикладене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, позицію прокурора та думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, наявність обставин, які пом`якшують покарання, щирого каяття останнього, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_6 скасувати.
ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду, негайно.

Речові докази по справі:
- кросівки, кофту з капюшоном чорного кольору, кофту чорного кольору, спортивні штани, зрізи країв нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_6 , три змиви з РБК на марлеві тампони, паперові рушники зі слідами РБК, фрагмент дерев`яної тростини зі слідами РБК, ковдру зі слідами РБК, шкарпетки в`язані зі слідами РБК, чоловічі плавки зі слідами РБК, махеровий халат зі слідами РБК, синтетичні штани зі слідами РБК, змиви з голови ОСОБА_6 , які зберігаються у металевому сховищі СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
- мобільний телефон «Iphone», imei НОМЕР_1 , який зберігається у металевому сховищі СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1