Справа № 317/3291/21
Провадження № 1-кп/317/128/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2022 року Запорізький районний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
За участі прокурора ОСОБА_3
Обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений

-05.08.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 1700 гривень

-18.10.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 850 гривень.

-12.03.2010 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 позбавлення волі на строк 2 роки.

-19.08.2013 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном 1 рік.

-29.01.2015 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 213 КК України до 200 годин громадських робіт.

-15.11.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця 24 дня арешту.

- 02.03.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 гривень, штраф не сплачено.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 будучи раніше судимим за корисливий злочин, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом судимість, вчинив наступний злочин.

Так, 13.09.2021 приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачування, прибув до залізничної станції «Дніпробуд 2», яка розташована поблизу с. Новослобідка, Запорізького району, Запорізької області, з метою здійснення крадіжки металевих деталей з залізничної колії.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи на залізничній колії № 7 залізничної станції «Дніпробуд 2» розташованого поблизу с. Новослобідка, Запорізького району, Запорізької області із застосуванням фізичної сили, руками витяг 2 підкладки Д-65, 34 костилів та 1 шуруп, що належать структурному підрозділу «Хортицька дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , вищезазначені металеві вироби поклав до своєї спортивної сумки чорного кольору з надписом «arena». Тобто, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі оскільки під час здійснення крадіжки був помічений співробітником вищевказаного підприємства ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , намагався викрасти 2 підкладки Д-65, 34 костилів та 1 шуруп, належні структурному підрозділу "Хортицька дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» вартість яких відповідно до висновку експерта № 3224/21 від 24.09.2021 становить 305 гривень 86 копійок.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, під час якого, особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв не надавав.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 щодо обставин вчинення правопорушень зазначив, що 13.09.2021 року близько 11-00 години прямував до свого товариша через «Дніпробуд 2», поблизу с. Новослобідка, Запорізького району, Запорізької області. Проходячи через колії побачив підкладки, які вирішив витягнути та викрасти. Із застосуванням фізичної сили, руками витяг 2 підкладки Д-65, 34 костилі та 1 шуруп, поклав їх до своєї сумки. Його дії були помічені співробітником підприєстава ОСОБА_5 , який зупинив дії та викликав поліцію. Викрадене було повернуто підприємству.

Причиною скоєння правопорушень ОСОБА_4 назвав відсутність матеріальних коштів, та необхідність купувати спиртні напої.

ОСОБА_4 надаючи покази в суді зазначив, що розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєних ним правопорушень, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у нарколога та психіатра не перебуває), характеризуючі особистість обвинуваченого раніше засуджений, не з`являвся в судові засідання, доставлений до суду на підставі ухвали про примусовий привід.

Враховуючи особистість ОСОБА_4 , конкретні обставини кримінального провадження, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України.

Вирішуючи питання, щодо обрання запобіжного заходу, суд враховуючи всі обставини справи, поведінку обвинуваченого під час розгляду провадження, відсутність розкаяння, кількість вчинених правопорушень приходить до висновку, що необхідно застосувати найсуворійший запобіжний захід відносно ОСОБА_4 тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Суд не вбачає пом`якшуючих провину обставин відносно ОСОБА_4 , оскільки щире каяття це не лише визнання провини, воно не було доведено обвинуваченим під час розгляду справи, навпаки обвинувачений вчиняв дії направлені на затягування процесу.

Обтяжуючих обставин прокурором не було зазначено, а судом не було встановлено.

Суд розглядає кримінальне провадження лише в межах пред`явленого обвинувачення.

Щодо вироку від 02.03.2017 Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 гривень, який не сплачено, то на підставі ст.72 КК України, суд вважає за доцільне виконувати його окремо від цього вироку.

Витрати на залучення експертів в провадженні відсутні.

Долю речових доказів визначити згідно ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.
Покарання за вироком від 02.03.2017 Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 гривень на підставі ст..72 КК України виконувати самостійно.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду негайно після оголошення вироку.

До набрання вироку законної сили ОСОБА_4 обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня взяття під варту в залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1