Провадження № 1-кс/686/7789/22
У Х В А Л А

26 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000071 від 06.07.2022 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2022 року прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт такого майна:

-мобільний телефон марки «SamsungDuos» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

-сім картка оператора «Київстар» з серійним номером: НОМЕР_3 ;

-сім картка оператора «Київстар» з серійним номером НОМЕР_4 ,

вилучені в ході огляду предмета16.08.2022 у кримінальному провадженні № 0000071 від 06липня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.ч.1,2 ст. 190 УК України.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що в проваджені слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУ Національної поліції в Хмельницькій області, знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 06 липня 2022 року, за ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України.

Досудовимрозслідуваннямвстановлено, щодо даних злочинів може бути причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового слідства було здобуто докази, що дана особа за допомогою вилучених речей, будучі особою, яка відбуває покарння, та неодноразово судима за аналогічні злочини корисливої спрямованості, усвідомлюючи, що на даний час в державі діє військовий стан, з особливою зухвалістю, створила фейкові сторінки у мережі «Фейсбук» та «Телеграм», де були розміщені оголошення, про перевезення осіб з окупованих територій. Однак, після того, як особи перераховували грошові кошти для перевезення, вивозу осіб не відбувалось, тим самим вводячи потерпілих в оману.

Згідно з рапортом старшого оперуповноваженого ОВ ДУ «Райківецька ВК №78» ОСОБА_4 08.06.2022 у засудженого ОСОБА_3 у приміщенні медичної частини установи палати № 6 у останнього вилучено мобільний телефон марки «SamsungDuos» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та дві сім картки оператора «Київстар».

В ході огляду предмету 16.08.2022 вилучено мобільний телефон марки «SamsungDuos» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та дві сім картки оператора «Київстар» з серійними номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , за допомогою якого ОСОБА_3 ймовірно скоював свої шахрайські дії відносно осіб, а саме заволодів грошовими коштами шляхом обману.

Крім того, зазначені вище предмети визнані у передбаченому законом порядку речовими доказами.

16.08.2022 старший слідчий СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Хмельницької окружної прокуратури звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,а саме мобільний телефон марки «SamsungDuos» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та дві сім картки оператора «Київстар» з серійними номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

26.08.2022 до Хмельницької окружної прокуратури надійшла ухвала Хмельницького міськрайонного суду про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

З матеріалів клопотання слідує, що мобільний телефон, ня який просить накласти арешт сторона обвинувачення, вилучений у засудженої особи як річ, заборонена для використання під час відбування покарання.

У клопотанні відсутні відомості про те, що указаний телефон використосуваався для розміщення оголошень про перевезення осіб з окупованих територій у соціальних мережах.

Прокурор не конкретизує, за якою ознакою, визначеною ст..98 КПК України вилучене майно та яке воно має значення для кримінального провадження, які обставини у разі його збереження можливо встановити.

Зміст клопотання зводиться до зазначення припущення можливої причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Однак перевірка цих обставин має здійснюватися не шляхом накладення арешту.

Арешт має застосовуватися з означеною прокурором метою збереження речових доказів, коли майно містить їх ознаки, що має бути відомим стороні обвинувачення станом на час звернення із клопотанням.

Однак обґрунтування ознак речових доказів з долученням процесуальних документів, що це підтверджують, окрім підтвердження факту вилучення майна та визначння його речовим доказом, матеріали клопотання та його зміст, не містять.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000071 від 06.07.2022 р. повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя