Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/7803/22
Провадження №1-в/523/258/22
У Х В А Л А
про відмову в припиненні застосування примусових заходів медичного характеру

21.07.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , лікаря - психіатра Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (далі КНП «ООМЦПЗ») ОСОБА_4 , особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, її законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду заяву генерального директора КНП «ООМЦПЗ» у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, утримує малолітню дитину, не судимої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з 13 квітня 2022 року перебуває на примусовому лікуванні в КНП «ООМЦПЗ»,

про припинення застосування примусових заходів медичного характеру,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року до ОСОБА_7 , яка вчинила діяння, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.

18 липня 2022 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про припинення застосування у відношенні ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

Із заяви та долучених до неї матеріалів, в том числі комісійного акту №1736 лікарів-психіатрів КНП «ООМЦПЗ» від 18 липня 2022 року вбачається, що ОСОБА_7 перебуває у вказаному медичному закладі з 13 квітня 2022 року і підставою для її примусового лікування, окрім судового рішення, був комісійний висновок судово-психіатричної експертизи №40 від 25 січня 2022 року, відповідно до якого у неї виявлено ознаки тимчасового розладу психічної діяльності (в тому числі в період вчинення інкримінованих йому діянь) у вигляді «Гострої інтоксикації психоактивними речовинами (стимулятори та алкоголь) з делірієм (відповідає діагностичним критеріям рубрики «F.19.03» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавило її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно першого із вищезазначених комісійних висновків лікарів-психіатрів на сьогоднішній день психічний стан ОСОБА_7 стабілізувався, вона не має агресивних тенденцій в поведінці, критично ставиться до хвороби та вчиненого, не виявляє схильності до подальшого вчинення правопорушень, що розцінюється як відсутність суспільної небезпеки для оточуючих, налаштована на продовження лікування в амбулаторних умовах.

Присутній в суді лікар-психіатр підтримав внесену заяву, надав пояснення, аналогічні її змісту.

ОСОБА_7 в суді також пояснив, що з моменту початку лікування вона стала почувати себе значно краще, планує проживати разом з матір`ю та дитиною, продовжувати лікування під наглядом районного психіатра.

З`ясувавши заперечення прокурора (з підстав порушення порядку оформлення заяви), отримавши згоду із заявою інших учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

В силу положень ст.95 КК України та 514 КПК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом, за місцем лікування, як за поданням головного психіатра відповідного органу охорони здоров`я, так і за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Примусовий захід медичного характеру скасовується, якщо особа видужала або стан її здоров`я істотно покращився і вона не становить більше небезпеки для суспільства, і при цьому суд може її передати на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру (далі- ПЗМХ) здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (далі СЗНПД) (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Пунктом 14 наказом МОЗ України №992 від 31 серпня 2017 року «Про затвердження Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги» затверджено, що продовження, зміна виду або припинення ПЗМХ здійснюються судом за заявою представника СЗНПД в порядку, передбаченому КК України та КПК України. До заяви представника СЗНПД додається форма первинної облікової документації №104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № ____», затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року №527, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 серпня 2014 року за №959/25736.
Зазначене свідчить про те, що у якості додатків до заяви представника СЗНПД додається форма первинної облікової документації №104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №____», затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року №527, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 серпня 2014 року за №959/25736.
Проте з матеріалів судового провадження вбачається, що у якості додатків до заяви представником СЗНПД додано акт комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №1736 від 18 липня 2022 року, який втратив чинність 05 вересня 2014 року на підставі наказу МОЗ України №527 від 28 липня 2014 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу населенню, незалежно від підпорядкування та форми власності».
Зазначені обставини обумовлюють висновок суду про недотримання керівником СЗНПДвказаних вимог підзаконних нормативних актів, що унеможливлює задоволення поданої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року в справі №523/21450/21, провадження №11-кп/813/702/22.

Керуючись ст.95 КК України, ст.ст.512,514 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1