Справа № 464/2525/22
пр.№ 1-кп/464/392/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працює, судимості не має, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 приблизно три роки тому, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого на це законом дозволу, через мережу Інтернет на невстановленому досудовим розслідуванням сайті придбав кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений з використанням металооброблювального обладнання шляхом лиття металу, який в подальшому носив з собою та перевозив у власному автомобілі марки «KIA Ceed», р.н. НОМЕР_1 , постійно зберігаючи такий біля себе у легкодоступному місці для швидкого використання. Так, 27.06.2022 приблизно о 08.30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи умисно та достовірно знаючи, що кастет є холодною зброєю ударно-дробильної дії, для носіння якого необхідно отримати передбачений законом дозвіл у встановлений законодавством України спосіб, зберігав при собі без відповідного дозволу кастет, який в подальшому, в ході складання працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 126 КУпАП України за порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху на вул. Стрийська, 109 у м. Львові, був виявлений у салоні керованого ним вищевказаного автомобіля та вилучений працівниками ВП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Серед іншого зазначив, що працював водієм таксі, в тому числі вночі, та з метою самооборони в мережі Інтернет придбав кастет, який видав на першу вимогу працівників поліції. Просив суд суворо не карати та запевнив, що в подальшому не буде вчиняти правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів та процесуальних витрат, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до нетяжких, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , періодично працює, на медичних обліках не перебуває, військово-лікарською комісією визнаний тимчасово непридатним до військової служби за мобілізацією.
Судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді органу пробації, про середній рівень небезпеки для суспільства та середній рівень повторного вчинення правопорушення, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
Беручи до уваги вищевказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах санкції інкримінованої йому статті КК України.
Питання заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Речові докази у справі, а саме:
-предмет, схожий на кастет, який переданий на зберігання до камери схову ВП №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області, знищити;

-предмети, схожі на палку гумову та газовий балончик «Терен-4», які передані на зберігання до камери схову ВП №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області, повернути ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30.06.2022 на вищевказане майно, скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1