Справа № 938/258/21
Номер провадження № 1-кп/938/10/22
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 серпня 2022 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2019 за №0000104 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді Верховинського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Судовий розгляд даного кримінального провадження було відкладено на 25.08.2022.

В судове засідання 25.08.2022 до Верховинського районного суду з`явилися: прокурор ОСОБА_4 та представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 .

Також в судове засідання з`явився обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 , які беруть участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із приміщення ДУ "УВП №12".

Прокурор ОСОБА_4 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. Зазначила, що відповідне клопотання було скеровано обвинуваченому поштою, та таке отримано ним завчасно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що отримав клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою об 11 год 30 хв. 24.08.2022, тобто в межах строків визначених ст. 184 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердила, що отримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завчасно, в межах строків визначених ст.184 КПК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, прокурор посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти малолітньої особи, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 8 до 15 років (у редакції Закону №2227- VІІІ від 06.12.2017).

Ухвалою суду від 11.07.2022 ОСОБА_3 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 08.09.2022 включно. Однак завершити судовий розгляд у кримінальному провадженні до зазначеної дати неможливо. Окрім цього, зазначає, що на теперішній час у даному кримінальному провадженні, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 продовжують існувати та не зменшились, встановлені під час обрання йому, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі за інкримінований йому злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки має близькі родинні зв`язки за кордоном; може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, якого ще не допитано в судовому засіданні, оскільки є добре знайомий з ним.

Зазначає, що на даний час відсутні обставини, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_3 під вартою. Просить не визначати розмір застави в силу положень ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства чи погрозою його застосування.

В судовому засіданні 25.08.2022 прокурор ОСОБА_4 вимоги клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, без визначення розміру застави підтримала у повному обсязі. Зазначила, що ухвалою суду від 11.07.2022 ОСОБА_3 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 08.09.2022 включно. Однак завершити судовий розгляд до вказаної дати не видається можливим, оскільки не досліджено ще всі письмові докази, не допитано свідка ОСОБА_8 на допиті якого наполягає обвинувачений та його захисник, не допитано самого обвинуваченого. Також посилається на те, що не перестали існувати ризики передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Представник неповнолітньої потерпілої - адвокат ОСОБА_5 , подане прокурором клопотання підтримала, просила суд його задовільнити та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на те, що йому 68 років, в нього хворі ноги та підшлункова залоза, у зв`язку із чим він неодноразово звертався до лікаря терапевта в установі де утримується під вартою. Також зазначив, що його дружина хворіє та потребує постійного догляду, і він може такий догляд надати їй, допомагати по господарству.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На запитання представника неповнолітньої потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений зазначив, що неодноразово звертався до лікаря в установі де він утримується під вартою, з приводу своїх захворювань, однак на даний час документально підтвердити такі не може, оскільки відповідні довідки не отримував.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону суд прийшов до наступного висновку.

Так, ухвалою суду від 29.04.2021 обвинуваченому ОСОБА_3 , було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 27.06.2021 включно, з утриманням у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалою суду, останній раз до 08.09.2022 включно.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд керується приписами ч.ч.1-3 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якими під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.4 ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.ч.3,5 ст.199 КПК України, якою суд керується в силу ч.2 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

За змістом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі заявлені органом досудового розслідування та попередньо підтверджені судом ризики, що визначені у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі за інкримінований йому злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки має близькі родинні зв`язки за кордоном; може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, якого ще не допитано в судовому засіданні, оскільки є добре знайомий з ним.

На даний час, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 перебуває на розгляді в суді та проводиться судове слідство, в ході якого залишилось дослідити частину письмових та речові докази, допитати свідка про виклик якого заявила як сторона обвинувачення так і сторона захисту, та на допиті якого наполягає саме сторона захисту, допитати обвинуваченого.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд оцінює, тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 злочину, наслідки злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним. При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, направленого проти статевої свободи та статевої недоторканості щодо малолітньої особи, що в сукупності вказує на підвищену небезпеку як самих діянь, так і особи обвинуваченого, а також на те, що обставини, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не змінилися та не перестали існувати. Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності та впливати на свідка який судом ще не допитаний.

Таким чином, враховуючи всі вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ці ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними.

Стосовно того, чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України (частина 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 та зможе запобігти ризикам, які передбачені ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, та які були встановлені судом.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме домашнього арешту, то таке задоволенню не підлягає, оскільки вказані вище обставини та доводи прокурора дають достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а посилання обвинуваченого на його стан здоров`я та необхідність здійснення саме ним догляду за дружиною, не доведені жодними доказами.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, щодо малолітньої дитини, пов`язаного із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому розміру застави.

З урахуванням викладених обставин суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 на строк, що не перевищує 60 днів, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 315, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)", без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу становить 60 днів з 14год. 15 хв. 25 серпня 2022 року по 14 год. 15хв. 23 жовтня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9