У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

26 листопада 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2021 року призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні.
21 грудня 2021 року обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання обґрунтовано тим, що обставини, викладені в обвинувальному акті кримінального провадження №0000015 від 20.01.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , не відповідають фактичним обставинам по справі, а також здобуті з грубими порушеннями кримінально-процесуального закону. Зокрема, першу оперативну закупівлю «наркотичної речовини» по матеріалам цього провадження правоохоронні органи провели 24 березня 2021 року. 06 травня 2021 року ОСОБА_3 був затриманий слідчим за вчинення аналогічного злочину. Таким чином, слідчий отримав відомості про вчинення інших окремих кримінальних правопорушень, а за таких обставин, слідчий, який під час досудового розслідування кримінального провадження безпосередньо виявив вчинення кримінального правопорушення, повинен був відповідно до положень ст.214 КПК України та пунктів 2.8, 2.9, 2.15, 2.16 Положення про порядок ведення ЄРДР внести окремі відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, вчинене 24 березня 2021 року та 06.05.2021 року. Однак зазначених положень кримінального процесуального закону щодо обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР щодо кожного правопорушення окремо не було виконано ні слідчим, ні прокурором. Згідно витягу з ЄРДР від 20.01.2021 року сторона обвинувачення внесла дані про які не могла знати, тобто інформацію про обставини, які ще не настали. Крім цього, з витягу з ЄРДР від 17.03.2021 року видно, що сторона обвинувачення внесла інформацію про скоєння злочину без існуючих на те підстав, оскільки протокол з свідченнями «таємного агента» був фактично та документально оформлений лише 18.03.2021 року. Також покази «таємного агента» ОСОБА_6 та матеріали провадження не свідчать про достатність правових підстав залучення цих показів до справи, оскільки письмової згоди «таємного агента» ОСОБА_6 на участь у оперативній закупівлі відсутня.
Також вважає, що була здійснена провокація скоєння злочину, оскільки ОСОБА_6 провів оперативну закупівлю речовини на прохання, за активної участі та під контролем правоохоронних органів без будь-яких доказових даних про збут ОСОБА_3 наркотичних речовин раніше. Протокол добровільної видачі ОСОБА_6 «наркотичної речовини», закупленої в ході оперативної закупки, був складений без понятих, за участі виключно зацікавлених осіб. Сам протокол оперативної закупівлі був переданий правоохоронцями та отриманий прокурором з порушенням установлених КПК строків - 24 годинного терміну після здійснення вказаних заходів. Для проведення оперативної закупівлі згідно законодавства використовуються державні грошові кошти правоохоронних органів. Іх отримання і використання здійснюється відповідно до нормативних актів. У даному кримінальному провадженні відсутні будь-який фінансовий документ від відповідного відомчого фінансового підрозділу, який би свідчив, що працівникам правоохоронного органу видали кошти спеціального призначення для проведення оперативної закупівлі у підозрюваної особи у даному кримінальному провадженні, що вважає грубим порушенням вимог КПК України.
У клопотанні вказано, що сторона обвинувачення обґрунтовувала доведеність обвинувачення, щодо вчинення злочину ОСОБА_3 , передбаченого ч.1 ст.307 КК України, матеріалами, які отримані органом досудового розслідування в ході проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу, аудіо-, відеоконтролю за підозрюваною особою. За епізодом обвинувачення ОСОБА_3 у збуті наркотичного засобу 24 березня 2021 року прямих доказів його вини взагалі не здобуто. Протоколи про проведення НСРД з додатками не пізніше ніж через 24 години з моменту припинення зазначених НСРД передаються прокурору (ч. З ст. 252 КПК), проте вказаних положень процесуального закону слідчий також не дотримався, оскільки відеоконтроль за особою було проведено 24 березня 2021 року, а протокол з невідомих причин слідчим складено лише 01 квітня та 02.04.2021 року. Ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду з реєстр. №01466т від 19.03.2021 року з дозволом на проведення цього НСРД не було надано ні обвинуваченому, ні захисту, а тому не можуть бути визнані ні законними, ні допустимими.

Захист вважає, що підставою для порушення кримінального переслідування стала очевидна провокація злочину і недопустимість доказів сторони обвинувачення. Так, стороною обвинувачення: не було надано доказів того, що обвинувачений ОСОБА_3 здійснював збут наркотичних засобів іншим ніж залегендований агент особам; не були відкриті постанови прокурорів про контроль за вчиненням злочинів, в яких прокурор мав обгрунтувати відсутність провокації; не були відкриті ухвали слідчих суддів про дозволи на здійснення аудіо- відеоконтролю; в якості залегендованого агента було залучено особу з сумнівною репутацією (звільнений з органів СБУ за дискредитацію останніх), яка підбурювала обвинуваченого до скоєння злочину; понятих при оперативній закупці не було залучено.

На підставі наведеного захист вважає складений прокурором обвинувальний акт від 25.11.2021 року у кримінальному провадженні №0000015 від 20.01.2021 року за ознаками вчинення ОСОБА_3 , злочину, передбаченого ч.1 ст.307 та кримінального проступку за ч.1 ст.309 КК України таким, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали подане клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що обвинувальний акт складено із додержанням вимог ст. 291 КПК України, дане кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області. Просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту у зв`язку із його необґрунтованістю та призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Згідно положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу.
У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно положень ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
В ст.ст.109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Сторона захисту як на підставу для повернення обвинувального акту, вказує, що викладені в обвинувальному акті обставини не відповідають фактичним обставинам справи та здобуті з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
Як убачається зі змісту обвинувального акту, такий складений слідчим та затверджений прокурором, а також підписаний ним, містить дату та місце його складання, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчих та прокурорів, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про те, що відсутні потерпілі, анкетні відомості викривача, відомості про те, що винагорода викривачу не пропонувалася, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір витрат на залучення експерта.
Із матеріалів також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки, а саме реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та його захисником.
Щодо посилання сторони захисту на ту обставину, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, то відповідно, формулювання обвинувачення та інші відомості викладаються у такому виді, як це вважає необхідним прокурор.
Крім того, відповідно до ст.ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно вимог кримінального процесуального закону формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Так, згідно з ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України, а обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто, обставини висунутого обвинувачення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.
Вирішувати питання щодо того, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, а також чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність він передбачений, суд, відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1 ст.368 КПК України вправі при ухваленні вироку.
З урахуванням стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що виходить за межі повноважень, наданих суду ст. 314 КПК України.
Вказані в клопотанні сторони захисту обставини є предметом перевірки при розгляді провадження по суті і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.
При цьому, судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.
Будь-яких інших порушень закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта судом не встановлено.
Враховуючи наведене суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 від 20.01.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України відповідає вимогам статті 291 КПК України.
У зв`язку із наведеним клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угоди не укладені, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено. Достатніх підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України, судом на даний час не встановлено. Тому суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду. Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Враховуючи наведене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314-316, 334 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.
Кримінальне провадження №0000015 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за адресою: (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 53) на 09.30 год. 21 квітня 2022 року.
Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1