Справа № 346/1979/22
Провадження № 11-кп/4808/367/22
Категорія ч. 1 ст. 309 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000108за апеляційною скаргою першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2022 року, згідно з яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента 3-го курсу Коломийського індустріально-педагогічного фахового коледжу, не працючого, неодруженого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цим же вироком стягнено судові витрати та вирішено питання щодо речових доказів,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді арешту на строк 15 діб, на підставі ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, із встановлення йому іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обґрунтовує таку позицію тим, що вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості. Посилається на зміст ч. 1 ст. 99 КК України, що штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення. Вказує, що судом не враховано те, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 був неповнолітнім, не наведено жодних даних, які б вказували про те, що неповнолітній ОСОБА_7 має самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке можу бути звернене стягнення.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставинах.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 у невстановленому досудовому розслідуванні час, невстановленому досудовому розслідуванні місці знайшов чотири поліетиленові пакетики в середині яких знаходилась рослинна речовина зеленого кольору. Будучи переконаним, що в знайдених чотирьох поліетиленових пакетиках наявний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс та зберігав при собі, для власних потреб без мети збуту.

Так, 20 травня 2022 року, близько 20:00 год. в ході проведення огляду місця події, а саме в АДРЕСА_2 , в наплічній сумці, яка належить ОСОБА_7 було виявлено та вилучено чотири поліетиленових пакетиків із рослинною речовиною зеленого кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-22/4353-НЗПРАП від 25 травня 2022 надані на дослідження рослинні речовини в чотирьох зіп-пакетах є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Загальна кількість канабісу в перерахунку на суху речовину становить 6,8810 грама.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу;

- обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_10 та законний представник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що її належить частково задовольнити, а вирок суду - змінити, в частині призначеного покарання, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та з урахуванням того, що відповідно до Довідки (а.п. 16) директора ТзОВ «Лідер Тім» про те, що ОСОБА_7 працює на посаді мерчендайзера та отримує заробітню плату, правильно дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді штрафу.

Таким чином, доводи прокурора про необхідність призначення покарання у виді арешту на думку колегії суддів не є обгрунтованим.

Разом з тим, твердження прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст. 99 КК України в частині обрання розміру штрафу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 є слушними.

Так, відповідно до ст. 99 КК України, якою регламентуються особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх - штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення. Розмір штрафу, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлюється судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану неповнолітнього в межах до п`ятисот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд першої інстанції правильно обравши вид покарання, неправильно призначив покарання без урахування особливостей передбачених ст. 99 КК України.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити покарання у виді штрафу у виді п`ятсот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4