ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/739/18 Номер провадження 11-кп/814/680/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в режимі відеоконференції матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0004018 від 14.08.2017 року та № 0001659 від 27.12.2017 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: останній раз 27.08.2014 року Апеляційним судом Харківської області яким вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.04.2014 року в частині покарання призначеного із застосуванням ст..ст.69, 75 КК України скасовано та призначено покарання за ч.3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-
задоволено кллопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.06.2022 року.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 .
Приймаючи дане рішення суд зазначив, що у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово вчиняв злочини різного ступеню тяжкості, був засуджений, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, загальний строк відбутого покарання в місцях позбавлення волі складає понад 15 років і за даною справо обвинувачується , що в період відбування покарання у виправному центрі відкритого типу організував вчинення особливо тяжкого злочину групою осіб, йому відомі адреси проживання свідків, він не має стійких соціальних зав`язків, законних джерел існування, і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись з рішенням суду адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, призначити альтернативний вид запобіжного заходу, як застава. Встановивши заставу у розмірі не більше 180 000 грн 00 коп., яку одразу після внесення перерахувати на потреби Збройних сил України.

В обгрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що ухвала судді є незаконною і необгрунтованою з підстави невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Позиція учасників судового провадження.
Адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор вважає ухвала суду є обгрунтованою та законною, а тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Обвинувачений перебуває під вартою в СІЗО м. Харків, де проходять інтенсивні бойові дії, у зв`язку з чим будь-яка можливість етапування обвинуваченого до приміщення суду відсутня, як відсутня і можливість проведення відеоконференції за відсутності будь-якого зв`язку.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Так апеляційним судом встановлено, що в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004018 від 14.08.2017 року та № 0001659 від 27.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених п.12 ч.2 ст. 115 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 вказаної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів провадження , суд при прийнятті рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочинів , інкримінованих ОСОБА_9 , даних про його особу, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.
Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.
Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Також судом у повній мірі досліджено обставини за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляції захисника в інтересах обвинуваченого про відсутність ризиків не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4