Справа № 710/569/22
Провадження № 1-кп/710/105/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2022 за № 0000187, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, який проживає: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 08.04.2022 близько 16 години 30 хвилин, йшовши по вул.Київська в с. Лебедин Звенигородського району Черкаської області, біля домоволодіння № 95, зустрів односельчанку, ОСОБА_6 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, під час сварки, яка між ними виникла, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки один удар по голові з лівого боку ( область скроні), після чого, продовжуючи свої протиправні дії, вирвав з рук потерпілої ОСОБА_6 дерев`яний штахет, який остання схопила з метою захисту, та наніс вказаним дерев`яним штахетом один удар в область лівого плеча, один удар в грудний відділ спини, та не менше трьох ударів в область правої та лівої ноги, а саме в область лівого стегна, правої і лівої гомілок, в область зовнішньої кістки правої гомілки, а також один удар по лівій кисті руки, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синців лівої тім`яної області, грудної клітки (спини), лівих плеча і передпліччя, лівого стегна, правої і лівої гомілок, області зовнішньої кістки правої гомілки, які згідно висновку експерта № 05-6-01/092 від 04.05.2022 відноситься до категорії легких.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого , як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений, ОСОБА_7 , у судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що він йшов додому, зустрів ОСОБА_9 , запитав чи може він побачити її чоловіка, а вона почала сваритись. До цього у них були сварки. Вона на нього накинулась, він її відштовхнув. ОСОБА_10 схватила штахитину та почала його бити, роздерла йому руку, вдарила по голові, він вирвав у неї штахитину та почав махати, лякати її, вона впала, потім підвелась та побігла до магазину. Він також пішов до магазину, там була ОСОБА_10 , її чоловік, ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_10 . Вони на нього накинулись із звинувачуваннями, що він побив жінку. У подальшому, оскільки викликали поліцію, він сказав, що тоді і в магазині проведуть огляд, оскільки там продають без акцизні цигарки. Коли з магазину виносили цигарки , вони розсипались та ОСОБА_12 хотіла їх збирати та він штовхнув її ногою ззаду у сідниці і вона впала. Потім зав`язалась бійка із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , яка нанесла йому удари в пах.
Захисник, адвокат ОСОБА_8 , зазначила, що стороною обвинувачення не доведено вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в межах висунутого обвинувачення, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що у квітні 2022 року вона йшла по вул. Київській та до неї почав чіплятись ОСОБА_7 , питав чи може поговорити з її чоловіком, вона йому сказала, щоб він йому сам зателефонував і спитав. Однак ОСОБА_7 її не пропускав зав`язалась сварка та він її ударив рукою у голову, від чого вона впала та поповзла до забору з якого зняла штахитину. Піднялась і сказала , що буде захищатись. ОСОБА_7 вирвав у неї штахитину та вдарив її по лівому плечу, лівій руці, лівому стегну, по праві нозі ( литці), по спині. Та вона від нього втекла. Забігла до магазину неподалік. Потім туди також прийшов ОСОБА_7 .. Біля магазину ОСОБА_7 знову її вдарив ногою ззаду по сідницям. Потім викликали швидку та поліцію.
Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що його дружина прийшла до магазину , після 17.00 год. точно не пам`ятає, та повідомила, що її побив ОСОБА_7 , показала спину на якій був синець, ліва рука біля кисті була розпухша, і нога розпухла, також сказала, що він її також вдарив у ліву сторону голови, вухо. Пояснила, що йшла по вулиці та до неї почав чіплятись ОСОБА_7 .. Потім останній прийшов до магазину, біля якого знову наніс дружині удар ногою ззаду по сідницям. Викликали поліцію та швидку. Він допоміг дружині дійти до швидкої, оскільки у неї все боліло.
Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що ОСОБА_17 забігла до магазину та сказала, що її побив ОСОБА_7 .. Показала спину, на якій був синяк, але на його думку він був не свіжий. Також показувала щось на руці. Потім до магазину прийшов ОСОБА_7 та коли ОСОБА_18 нахилилась підняти сміття, штовхнув її ногою ззаду, від чого вона впала. До швидкої дійти їй допомагав її чоловік, ОСОБА_19 .
Показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що до магазину забігла ОСОБА_12 , яка повідомила, що її побив ОСОБА_7 .. Пам`ятає, що ОСОБА_10 показувала їй руку, але яке саме було ушкодження не пам`ятає. ОСОБА_7 також прийшов до магазину. Вона з ОСОБА_10 нахилились підняти сміття, а він у цей час штовхнув ОСОБА_10 ззаду ногою у сідниці. До швидкої ОСОБА_10 проводили, вона кульгала.
Письмовими доказами:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2022 року, відповідно якого ОСОБА_6 повідомила, що 08.04.2022 року близько 16.30 год. ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс їй тілесні ушкодження;
-протоколом огляду місця події від 08.04.2022 року , об`єктом огляду якого є відрізок узбіччя дороги біля домоволодіння № 95 по вул. Київській в с. Лебедин, у паркані якого виявлено відсутність однієї штахетини, яку виявлено на узбіччі;
-висновком експерта № 05-6-01/092 від 04.05.2022 року, відповідно якого згідно даних судово-медичного огляду та додаткових ( медичні документи) у ОСОБА_6 мало місце наступне: синці лівої тім`яної області, грудної клітки ( спини), лівих плеча і передпліччя, лівого стегна, правої і лівої гомілок, області зовнішньої лодижки правої гомілки, дані ушкодження виникли при дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який потерпіла повідомила в обставинах під час огляду, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких; враховуючи анатомічне розташування вищевказаних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 та характер їх морфологічних ознак, експерт вважає неможливим утворення цих ушкоджень за механізмом падіння;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.04.02022 року, проведений у присутності понятих у приміщенні актового залу ВПД № 2 Звенигородського ВПД ГУНП у Черкаській області, та фототаблицями до нього, згідно яких потерпіла ОСОБА_6 показала, як ОСОБА_7 08.04.2022 року близько 16.30 год по вул. Київській в с.Лебедин наніс їй кулаком удар в область лівого вуха, штахетиною один удар в область лівого плеча, один удар в грудний відділ спини, потім наніс близько двох ударів по лівій нозі, а саме в область стегна та лівої гомілки, один удар по кисті лівої руки, потім показала, як ОСОБА_7 наніс ногою один удар в область сідниць;
- висновком експерта № 05-6-01/097 від 11.05.2022 року, відповідно якого не виключено, що тілесні ушкодження, які були у ОСОБА_6 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який вона вказала під час проведення за її участю слідчого експерименту від 29.04.2022 року.
У сукупності вказані показання потерпілої, свідків, дані письмових доказів доводять факт нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за обставин, встановлених судом.

Суд, на підставі положень ст. 94 КПК, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, вважає, що досліджені докази є допустимими та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого та доводи його захисника щодо недоведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення суд дійшов висновку, що такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, достовірність яких сумнівів не викликає і дану позицію обвинуваченого та його захисника суд вважає способом захисту обвинуваченого та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Позиція обвинуваченого про самозахист не підтверджується доказами, тому суд відхиляє її.
Та обставина, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_16 і ОСОБА_15 зав`язалась бійка 08.04.2022 року біля магазину, про що повідомили всі учасники кримінального провадження, та наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , відповідно до долученого стороною захисту висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 074 від 20.04.2022 року, наявність кримінального провадження за фактом нанесення невідомою особою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 08.04.2022 року близько 16.30 год. по АДРЕСА_1 , не спростовує нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_15 до події вказаної бійки.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.50, 65-67 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України або обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як кримінальний проступок, відсутність обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудимий.
Ураховуючи усі зазначені обставини у їх сукупності, а також мету покарання відповідно до норм ст. 50 КК України, суд вважає, що необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді штрафу.
Потерпілою у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, у якому вона просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням у розмірі 5151,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 гривень.

Захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_8 , подані заперечення щодо позову, у яких зазначено, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки із наданих позивачем доказів вбачається, що остання проходила лікування хронічного бронхіту у стадії загострення, в період з 11.04.2022 року до 20.04.2022 року, що не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із подіями 08.04.2022 року. Крім того, позивач самостійно пройшла МРТ без будь-яких показань та призначення лікаря. Моральної шкоди ОСОБА_12 не могла зазнати, оскільки саме її дії, нанесення ударів ОСОБА_7 , були протиправними.

Частиною другою ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду.

За приписами ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із витягу з медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-1915/739, вбачається, що ОСОБА_6 у період з 11.04.2022 року по 20.04.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ( травматологічний профіль) КНП « Лікарня ім. братів Й.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради ОТГ із діагнозом множинні розлогі гематоми та забої голови, кінцівок, спини, струс головного мозку. Неврологом поставлений діагноз струс мозку, терапевтом хронічний бронхіт, ст. загострення. Призначене лікування : етамзилат Na, анаперон, L-лізин, дексалгін, ліатон гель, інгаляції муколван, е/ф з новокаїном, пульманор.

Витрати на лікування підтверджені фіскальними чеками на придбання медичних препаратів у відповідності до призначень у виписці з медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-1915/739 на суму 1689,30 грн. Суд не приймає як належні докази фіскальний чеки на лікарські засоби які відсутні у призначеннях лікарів та які пов`язані з лікуванням хронічного бронхіту.

Крім того, є недоведеним необхідність проходження МРТ дослідження саме у зв`язку із нанесенням ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 08.04.2022 року, оскільки призначення або направлення лікаря щодо проходження такого дослідження позивачем не надані. Відповідно не підлягають відшкодуванню витрати на пальне та проїзд транспортом загального користування, пов`язанні з проїздом до та у м.Черкаси для проходження вказаного обстеження.

У частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що такі підлягають частковому задоволенню.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав ; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, оскільки в результаті неправомірних дій ОСОБА_7 вона отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких зазнала фізичного болю, та приниження, емоціного стресу.

Разом з тим, у відповідності до роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.

Отже, приймаючи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань потерпілої, керуючись принципом розумності, справедливості та виваженості суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої 8000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речовий доказ- дерев`яний штахет , опечатаний паперовою биркою з пояснювальним написом та підписами понятих і слідчого, переданий до кімнати зберігання речових доказів ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, знищити.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, який проживає: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 21.09.2000 року шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , матеріальну шкоду у сумі 1689,30 грн та моральну шкоду у сумі 8000,00 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1