Березівський районний суд Одеської області
11.01.2022
Справа № 504/4783/18
Провадження № 1-кп/494/98/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потрепілої ОСОБА_5 ,

цивільного позивача ОСОБА_6 ,

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Березівського районного суду Одеської області знаходиться справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 11.01.2022 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України відновлено,справу призначено до судового засідання на 11.01.2022 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 покликаючись на наявність ризику передбаченого п.1. ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від огранів досудового розслідування та або суду.

З клопотання вбачається, що 08 липня 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , керував технічно - справним транспортним засобом (автомобілем) марки «BMW» моделі «525» державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух по проїзній частині автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» від міста Одеса в напрямку міста Миколаїв.

Рухаючись по вказаній автодорозі, на 51 кілометрі + 450 метрів, що в межах Сичавської сільської ради Лиманського району, Одеської області, ОСОБА_4 , порушуючи «Правила дорожнього руху» України, а саме будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи намір на обгін транспортних засобів, які рухались по переду в попутному з ним напрямку, не переконався, що полоса зустрічного напрямку на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, став здійснювати обгін, скерувавши свій автомобіль на зустрічну полосу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом (автомобілем) марки «Opel» моделі «Vectra» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по смузі в напрямку міста Одеса.

В результаті дорожньо-транспортної події пасажир транспортного засобу (автомобіля) «Opel» моделі «Vectra» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилася на передньому пасажирському місці вказаного транспортного засобу, отримала тілесні ушкодження.

Прокурор покликається на ту обставину, що ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 27.08.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці. Однак застосування даного запобіжного заходу стало недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконання покладених на нього ухвалою суду процесуальних обов`язків. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 ОСОБА_4 оголошено у розшук. Крім того відносно обвинуваченого ОСОБА_4 неодноразово застосовувався примусовий привід. Враховуючи наведене, просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив з приводу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що не з`явився на виклик суду, під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки перебував на самоізоляції. Окрім цього, не переховувався від суду і повідомив в телефонному режимі про свою неявку на судове засідання 26.10.2021 року. Зазначив, що тримання під вартою є крайнім заходом.

Потерпіла та цивільний позивач погодились з клопотанням прокурора.

Представник потерпілої та цивільного позивача стосовно клопотання прокурора покладався на думку суду.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, цивілього позивача, їх представника суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.183 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання подальшим спробам переховуватися обвинуваченому від суду.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, побоюючись суворості передбаченого покарання, може вдатися до відповідних дій

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд дійшов до висновків, що наявні наступні обставини: обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в Миколаївській області, одружений, має на утриманні дітей, в судові засідання Березівського районного суду Одеської області 11.02.2021 року, 03.03.2021 року, 29.04.2021 року, 26.10.2021 року та 04.11.2021 року не являвся, будучи належним чином повідомлений про такі, перебував у розшуку з 29.04.2021 року, згідно ухвали Березівського районного суду Одеської області від 29.04.2021 року та з 04.11.2021 року, згідно ухвали Березівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 року, а відтак може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим нормальну діяльність суду, здійснення правосуддя, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 27.08.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці. Однак застосування даного запобіжного заходу стало недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконання покладених на нього ухвалою суду процесуальних обов`язків.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про його перебування на самоізоляції під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України,- крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу обвинуваченому є цілком обґрунтованими.

Відповідно до.п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

При вирішенні питання, щодо обрання запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того, ризик втечі, має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

З урахуванням викладеного ризику та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування доОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів й це буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує вимоги п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, відповідно до якого розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину встановлюється у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, з огляду на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, а також зважаючи на існування зазначеного вище ризику, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 у якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на останнього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 193-194, 196-197, 370-372, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 запобіжній захід у виді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Одеській слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів, з 11 січня 2022 року по 11 березня 2022 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , в якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49620 грн.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:
Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Код отримувача за
Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ
Код банку отримувача: 820172
Рахунок отримувача: UA0005435
Призначення платежу: згідно ухвалу суду від 11.01.2022, заставна сума за ОСОБА_4 , суддя: ОСОБА_1 .
У разі внесення застави на відповідний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожним викликом суду;
- не відлучатись з м. Новий Буг, Миколаївської області без дозволу суду;
- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали в частині покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків становить 60 днів.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Розгляд справи відкласти на 10 год. 00 хв. 03 березня 2022 року, повторно відомити учасників провадження про слухання справи.

Суддя ОСОБА_1