Справа №:755/7010/21
Провадження №: 1-кп/755/1373/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості відносно якого внесені до ЄРДР №0000839 від 22.03.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000839 від 22.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Захисник заявив суду, що обвинувачення, викладене в обвинувальному акті стороні захисту незрозуміле, так як суть інкримінованого злочину не відповідає зазначеній кваліфікації за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 183 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за порушення права на отримання освіти

Вислухавши думку учасників судового розгляду та перевіривши обвинувальний акт з доданими документами на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому не може бути призначений до розгляду, виходячи з наступного:

відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за результатами якого, у разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку має містити, як на тому наголошується в п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Ухвалою суду від 02.06.2021 р. обвинувальний акт було повертався прокурору для усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.08.2021 року ухвалу про повернення обвинувального акту було скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

З мотивувальної частини ухвали апеляційного суду вбачається, що зазначення слідчим кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 183 КК України є очевидною опискою.

Після повернення обвинувального акту до суду першої інстанції та призначення його до судового засідання вищезазначена описка виправлена не була, а у підготовчому судовому засіданні прокурор наполягав на відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Суд, дослідивши зміст обвинувального акту та матеріали додані до обвинувального акту, вважає, що призначення судового розгляду за ним буде грубим порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Невідповідність на думку суду полягає в тому, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесенні до ЄРДР за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, однак в формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 183 КК України. Стаття 183 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення права на отримання освіти.

Захисник та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заявили, що їм незрозуміло у вчиненні якого саме кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_4 .

Прокурором не усунуто зазначені недоліки після повернення справи з Київського апеляційного суду, обвинувальний акт, який відповідав би вимогам КПК України не вручено обвинуваченому ОСОБА_4 та його захинику.

Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема протиріччя встановлені в обвинувальному акті є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України та формулювання обвинувачення, і як результат унеможливлюють, призначення справи до судового розгляду з підготовчого судового засідання та розцінюється судом як порушення прав обвинуваченого на захист, що є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального Закону та повинні бути усунені саме органом досудового розслідування.

Відповідно до п. а ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Аналогічної правової позиції дотримується Європейський суд з прав людини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Керуючись ст. 314, 315, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000839 за обвинуваченням ОСОБА_4 , - повернути прокурору Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: