Справа №127/3880/20
Провадження №1-кп/127/166/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.07.2019 за № 0000065,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 КК, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 КК, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 КК.
Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - в судовому засіданні заявили клопотання про закриття кримінального провадження. Клопотання мотивовані тим, що кримінальне провадження направлене до суду поза межами строку досудового розслідування.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 клопотання своїх захисників підтримали та просили їх задовольнити.
Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 на підставі наказу МВС України № 28 від 18.01.2016 «Про організацію взаємодії підрозділів Експертної служби МВС із територіальними органами з надання сервісних послуг МВС», був відряджений до Територіального сервісного центру № 0545 (на правах відділу, м. Хмільник) РСЦ МВС у Вінницькій області та перебуває у підпорядкуванні начальника вказаного ТСЦ.
ОСОБА_7 , будучи службовою особою, в період часу з 28.08.2018 по 08.09.2018, перебуваючи у селі Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, з метою неправомірного сприяння ОСОБА_11 у безперешкодній перереєстрації переобладнаних транспортних засобів, вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, за таких обставин.
Зокрема, 28.08.2018 ОСОБА_7 , перебуваючи на своєму робочому місці вніс неправдиві відомості до актів огляду транспортних засобів, реєстраційних документів від 28.08.2018 та заяв від 28.08.2018 за № 200268743, № 200296077, № 200292601, № 200302205, № 200276738, № 200260185, № 200279024, № 202524066, в яких зазначив, що він особисто провів огляд транспортних засобів (напівпричепів), які нібито знаходились за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. І. Богуна, 79, хоча в дійсності вказані напівпричепи фактично знаходились за адресою: АДРЕСА_1 , та їх огляд і фотографування було здійснено ОСОБА_11 , на підставі чого у подальшому службовими особами Територіального сервісного центру № 0545 (на правах відділу, м. Хмільник) РСЦ МВС у Вінницькій області видано свідоцтво про реєстрацію на такі транспортні засоби:
- напівпричіп марки KOGEL S 24, рік випуску 2005, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 ;
- напівпричіп марки GENERAL TRAILERS, рік випуску 2005, д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_4 ;
- напівпричіп марки GENERAL TRAILERS, рік випуску 2005, д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_6 ;
- напівпричіп марки FRUEHAUF, рік випуску 2005, д.н.з. НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_8 ;
- напівпричіп марки SCHMITZ, рік випуску 2001, д.н.з. НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_10 ;
- напівпричіп марки KOGEL SN 24, рік випуску 1997, д.н.з. НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_12 ;
- напівпричіп марки FRUEHAUF, рік випуску 1998, д.н.з. НОМЕР_13 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_14 ;
- напівпричіп марки GENERAL TRAILERS, рік випуску 2002, д.н.з. НОМЕР_15 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_16 .
Аналогічним чином 04.09.2018 ОСОБА_7 вніс неправдиві відомості до акту огляду транспортного засобу, реєстраційних документів від 04.09.2018 та заяви № 202539022 від 04.09.2018, в якій зазначив, що він особисто провів огляд напівпричепа марки SCHMITZ, рік випуску 2003, д.н.з. НОМЕР_17 , який нібито знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , хоча вказаний напівпричіп фактично знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , та його огляд і фотографування було здійснено ОСОБА_11 , на підставі чого аналогічним чином видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_18 .
Також, 08.09.2018 ОСОБА_7 вніс неправдиві відомості до актів огляду транспортних засобів, реєстраційних документів від 08.09.2018 та заяв № , № 203078621 від 08.09.2018, в яких зазначив, що він особисто провів огляд напівпричепа марки FRUEHAUF, рік випуску 2000, д.н.з. НОМЕР_19 , та марки GENERAL TRAILERS, рік випуску 2001, д.н.з. НОМЕР_20 , які також нібито знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , хоча вказані напівпричепи фактично знаходились за адресою: АДРЕСА_1 , а їх огляд і фотографування було здійснено як і раніше ОСОБА_11 , що в свою чергу стало підставою для видачі службовими особами Територіального сервісного центру № 0545 (на правах відділу, м. Хмільник) РСЦ МВС у Вінницькій області свідоцтв про реєстрацію вищевказаних транспортних засобів серій НОМЕР_21 та НОМЕР_22 відповідно.
Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді начальника територіального сервісного центру 0546 (на правах відділу м. Вінниця) Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій (далі ТСЦ № 0546), попередньо вступивши у змову із провідним консультантом-адміністратором ТСЦ № 0546 ОСОБА_10 та провідним спеціалістом відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи та взаємодії із суб`єктами господарювання Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області ОСОБА_9 , за результатами проведення обстеження автошколи «ФОП ОСОБА_12 » (далі - автошкола) на предмет відповідності її матеріально-технічної бази «Вимогам до закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та кваліфікаційних вимог до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку», затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.04.2016 №255/369/132/344 (далі - Вимоги), внесли до офіційного документу висновку про матеріально технічну базу закладу від 28.08.2018 (далі - Висновку), форма якого визначена в «Інструкції про порядок організації роботи територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України щодо державної акредитації закладів, які проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів», затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 № 515, завідомо неправдиві відомості щодо відповідності матеріально технічної бази автошколи Вимогам.
Після чого, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу та вищевказаної попередньої змови, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засвідчили вказаний Висновок своїми підписами, що стало підставою для його неправомірного затвердження начальником Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області та у подальшому для одержання автошколою сертифікату про державну акредитацію.
У ході досудового розслідування, установлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за результатами перевірки до Висновку внесено недостовірні відомості до пункту 2 щодо наявності сумісного кабінету (класу) № 2 по вивченню Правил дорожнього руху та основ безпеки руху, будови й експлуатації транспортних засобів для підготовки водіїв транспортних засобів категорій «В», «D1», «D» площею 72,8 кв. м. та його обладнання, оскільки такий кабінет (клас) у приміщенні автошколи взагалі відсутній, про що було достовірно відомо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Окрім цього, установлено, що у сумісному кабінеті (класі) № 1 автошколи по вивченню Правил дорожнього руху та основ безпеки руху, будови й експлуатації транспортних засобів для підготовки водіїв транспортних засобів категорій «В» та «С» площею 35,3 кв. м. на час обстеження були відсутні зазначені у пункті 2 Висновку: макети світлофорів (всіх типів); схема населеного пункту, у якому розташований заклад, або маршрут з позначенням місць установки засобів регулювання (регулювальників, світлофорів, дорожніх знаків, розмітки), аварійних і небезпечних ділянок; медична аптечка водія; стенд про дорожньо-транспортні пригоди, які скоєні в області (місті), та про їх причини; плакати з будови та технічного обслуговування транспортних засобів; комплекти окремих механізмів рульового керування транспортними засобами та робочої гальмівної системи; двигун автомобіля ВАЗ у розрізі; задній міст автомобіля ВАЗ; стенд кривошипно-шатунного механізму; технічні засоби для комп`ютерної підготовки.
Також у сумісному кабінеті (класі) № 2 автошколи по вивченню Правил дорожнього руху та основ безпеки руху, будови й експлуатації транспортних засобів для підготовки водіїв транспортних засобів категорій «В» та «С» площею 35,4 кв. м. на час обстеження були відсутні зазначені у Висновку: стенд із дорожніми знаками; комплект плакатів з Правил дорожнього руху та основ безпеки руху; комплекти планшетів із зображеннями різних перехресть і майданів, макетів транспортних засобів для слухачів; навчально-наочні посібники про дорожню розмітку та її застосування на дорогах, мостах, шляхопроводах та в інших місцях; макети світлофорів (всіх типів); навчально-наочні посібники з вивчення сигналів регулювальника; схема населеного пункту, у якому розташований заклад, або маршрут з позначенням місць установки засобів регулювання (регулювальників, світлофорів, дорожніх знаків, розмітки), аварійних і небезпечних ділянок; навчально-наочні посібники з розміщення транспортних засобів на проїзній частині, маневрування, обгону, проїзду залізничних переїздів, перевезення людей і вантажів, руху в колоні, технічного стану і обладнання транспортних засобів номерними, пізнавальними та попереджувальними знаками, написами і позначеннями; медична аптечка водія; стенд про дорожньо-транспортні пригоди, які скоєні в області (місті), та про їх причини; комплекти окремих механізмів рульового керування транспортними засобами та робочої гальмівної системи; комплект макетів системи дизельного двигуна; механізм рульового керування; механізм зчеплення; механізм переключення коробки швидкостей, гідравлічних циліндрів, масляних насосів; діючий стенд системи гальмування; деталі в розрізах; роздавальна коробка в розрізі; мультимедійний проектор.
Крім цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за результатами перевірки внесено недостовірні відомості до пункту 3 Висновку, зокрема, щодо облаштування наявного майданчика для початкового навчання водінню транспортними засобами категорій «В», «С», площею 2500 кв. м., відповідно до Вимог.
Так, установлено, що під час проведення обстеження матеріально-технічної бази автошколи на майданчику були відсутні обов`язкові елементи, вичерпний перелік яких значиться у пункту 5 розділу ІІІ Вимог, а саме: габаритний «тунель»; пагорб та косогір; нерегульований залізничний переїзд.
Також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до Висновку внесено недостовірні відомості щодо належного обладнання автомобілів «TOYOТА LAND CRUISER PRADO 120», реєстраційний номер НОМЕР_23 , «MERSEDES-BENZ E 320», реєстраційний номер НОМЕР_24 , «BAЗ 2019», реєстраційний номер НОМЕР_25 , у відповідності до п. 24.8 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зокрема - додатковими дзеркалами заднього виду та педалями зчеплення та гальмування та розпізнавальним знаком «Учбовий транспортний засіб».
Крім того, у висновку зазначено, що усі учбові транспортні засоби пройшли обов`язковий технічний контроль.
Водночас, встановлено, що перевірку технічного стану автомобілем «ЗИЛ-ММЗ 45021», реєстраційний номер НОМЕР_26 , пройдено 30.08.2018, тобто після проведення обстеження матеріально-технічної бази автошколи.
Відповідно до частини четвертої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з частиною другою статті 113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене, зокрема, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно з абзацом другим частини п`ятої статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Зі змісту пункту 10 частини першої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Суд також враховує ряд висновків Верховного Суду (далі ВС) щодо процесуальних наслідків недотримання процесуальних строків, зокрема, строку направлення кримінального провадження до суду. Зокрема, у постанові від 15.09.2021 (справа № 711/3111/10) ВС зауважив, що закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує у часі із зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому, як зауважив ВС, в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складений, затверджений та вручений, а й безпосередньо направлений до суду.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за частиною першою статті 366 КК, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 КК.
Згідно з наданими суду матеріалами повідомлення про підозру Повідомлення було вручено ОСОБА_7 04.06.2019, ОСОБА_8 25.09.2019, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24.09.2019.
Тобто, саме з 04.06.2019 відповідно до пункту 4 частини третьої статті 219 КПК, розпочався строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, розслідування якого повинно бути закінчене з урахуванням пункту 4 частини третьої та частини четвертою статті 219 КПК до 04.08.2019 включно.
Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2019 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 продовжено до 04.10.2019 включно. В подальшому, ухвалою суду від 02.10.2019 строк досудового розслідування був продовжений до шести місяців, тобто до 04.12.2019.
Постановою від 02.12.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 було зупинене у зв`язку з оголошенням підозрюваних у розшук. На підставі постанови від 05.12.2019 досудове розслідування було відновлене.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2019 постанова про оголошення розшуку підозрюваних та зупинення кримінального провадження була скасована. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.12.2019 зазначену ухвалу скасовано в частині оголошення розшуку підозрюваного, а в частині скасування постанови про зупинення досудового розслідування апеляційне провадження було закрите.
Отже, постанова слідчого про зупинення досудового розслідування від 02.12.2019 була скасована, а тому строк досудового розслідування не припинявся.
Згідно з дорученням керівником Вінницької місцевої прокуратури від 06.12.2019, слідчому СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 доручено повідомити підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про завершення досудового розслідування та надати останнім доступ до матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 219 КПК строк з дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Отже, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 04.12.2019, а доручення прокурора в порядку статті 290 КПК винесене 06.12.2019, тобто з перевищенням граничного строку досудового розслідування понад 2 дні.
18.12.2019, 20.12.2019, 27.12.2019, 31.01.2020 було здійснено відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_9 та його захиснику ОСОБА_4 , про що складено відповідний протокол. 10.01.2020 здійснено відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 та ОСОБА_10 24.12.2019, 26.12.2019, 03.01.2020, 08.01.2020, 10.01.2020 матеріали досудового розслідування були відкриті захиснику підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_5 26.12.2019 та 14.01.2020 здійснено відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_14 .
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений 31.01.2020.
Відповідно до супровідного листа Вінницької місцевої прокуратури обвинувальний акт був направлений до Вінницького міського суду Вінницької області 14.02.2020 (вих. №32/1485вих.20), адресованого Вінницькому міському суду Вінницької області, згідно ст. 291 КПК України направляється обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000065, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
Як вже суд зазначив вище строк досудового розслідування закінчився 04.12.2019, доручення про відкриття матеріалів винесене 06.12.2019, тобто понад 2 дні спливу шестимісячного терміну, та фактично супровідний лист було зареєстровано та надано до суду 14.02.2020, тобто в строк, що перевищує 2 місяці.
Згідно з положеннями статті 115 КПК при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Отже, фактичне звернення прокурора до суду, як процесуальна дія, з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000065 відбулося не до 04.12.2019 року включно, а 14.02.2020 року, а саме з моменту коли обвинувальний акт був зареєстрований у Вінницькому міському суді Вінницької області, тобто поза межами строку досудового розслідування, а саме з перевищенням строку понад 2 місяці.
Суд враховує, що ВС у постанові від 17.02.2021 (справа № 344/6630/17) звернув увагу на таке.
Закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень статті 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у статті 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.
Отже, з наданих суду матеріалів випливає, що на час направлення обвинувального акта до суду (15.04.2021) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, встановлений пунктом 4 частини третьої статті 219 КПК відповідно до приписів частини третьої статті 294 КПК продовжений не був, а тому згідно з приписами абзацу другого частини п`ятої статті 294 КПК поновленню не підлягає. Крім того, застереження, передбачені пунктом 10 частини першої статті 284 КПК судом не встановлені.
Суд також враховує, що застереження, передбачені частиною сьомою статті 284 КПК щодо неможливості закриття кримінального провадження судом і необхідності постановлення виправдувального вироку в судовому засіданні встановлені не були.
Крім того, у постанові від 21.04.2021 (справа № 991/6516/20) та від 26.05.2020 (справа 712/6375/18) ВС зауважив, що суд правомірно підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК закрив кримінальне провадження у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК.
Суд також вважає за доцільне зауважити, що Конвенцією про захист прав людини, і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано ряд прав людини. Зі змісту Конвенції випливає, що у кожної держави-учасниці виникають як позитивні, так і негативні зобов`язання у сфері прав людини. Не вдаючись до детального аналізу наведеного визначення, суд вважає за доцільне зауважити, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці послідовно розвиває позицію щодо поширення позитивних зобов`язань держави на всі основоположні права, закріплені конвенцією.
Позитивні зобов`язання виводяться з положень деяких статей Конвенції, що містять відповідне право (зокрема, положення щодо охорони законом права кожного на життя (стаття 2 Конвенції), щодо забезпечення умов у місцях позбавлення волі, які не можуть бути нелюдськими (стаття 3 Конвенції), щодо надання безоплатної правової допомоги та безоплатних перекладачів у контексті права на справедливий суд (стаття 6 Конвенції), щодо проведення вільних виборів (стаття 3 Першого Протоколу).
Загальною юридичною підставою позитивних зобов`язань держави в межах європейської системи правозахисту виступає стаття 1 Конвенції «Зобов`язання поважати права людини», в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією.
Отже, позитивні зобов`язання держави у сфері прав людини це обов`язки держави, які вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини. Ці засоби можуть бути юридичними, якщо на державу покладається обов`язок накласти санкції на осіб, які порушують Європейську конвенцію, або встановити юридичні правила для здійснення певного роду діяльності чи регламентації поведінки певних категорій осіб. Позитивні зобов`язання держави можуть включати й практичні засоби. Не тільки практичні, а й похідні.
Надані суду матеріали не свідчать, що стороною обвинуваченого були вжиті належні, достатні та необхідні заходи, спрямовані на позитивне зобов`язання держави щодо розкриття кримінальних правопорушень.
Отже, аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, надані суду матеріали справи, суд вважає, що відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 284 КПК кримінальне провадження слід закрити.
Питання щодо речових доказів має бути вирішене відповідно до статті 100 КПК.
При цьому з наданих прокурором документів випливає, що ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2019 та 27.03.2019 на речові докази у кримінальному провадженні накладений арешт, який доцільно скасувати.
Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинувачених.
Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.07.2019 за № 0000065, закрити на підставі пункту 10 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Речові докази:

- предмети та документи, які були вилучені 21.03.2019 під час обшуку в приміщенні територіального сервісного центру МВС України у Вінницькій області за адресою: Вінницька область, Хмільницький р-н., село Великий Митник «57+1000», які приєднані до матеріалів кримінального провадження повернути їхнім законним володільцям або іншим уповноваженим особам;

- речі та предмети, які були вилучені 22.03.2019 під час обшуку в приміщенні автошколи «АвтоЛюкс» за адресою: вул. Соборна, 98, м. Гнівань, Тиврівський р-н, Вінницька обл., які приєднані до матеріалів кримінального провадження повернути їхнім законним володільцям або іншим уповноваженим особам;

- автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, самоскид-С, 1990 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_27 з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_28 - повернути законному володільцю або іншій уповноваженій особі.

Арешт, накладений на підставі ухвал слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2019 та 27.03.2019, на вилучене під час обшуків майно скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частинах на користь держави 31400 (тридцять одну тисячу чотириста) гривень витрат на залучення експерта.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Обвинуваченій та прокурору копія ухвали вручається негайно після її оголошення.

Суддя: