Справа № 727/4257/18
Провадження № 1-кп/727/50/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі

Головуючого, судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасників судового кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1, 263 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебувають обвинувальні акти №000337 від 18.08. 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 263 ч.1 КК України та №0002430 від 30.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України, об`єднані в одне провадження на підставі ухвали суду від 25.08.2020 року. Справу розглядом розпочато спочатку.

Відповідно до ухвали суду від 25.08. 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В судовому засіданні прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Аргументує обставини клопотання тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів. Вважає, що продовжують мати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України які виправдовують необхідність подовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ризики зумовлені необхідністю запобіганням спробам: - переховуватися обвинуваченим від суду, з урахуванням тяжкості інкремінуємих йому злочинів та передбаченого у разі засудження покарання; - незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, оскільки ще троє свідків, безпосередньо за пред`явленим обвинуваченням ч. 1 ст. 263 КК України, в судовому засіданні не надавали показів; - перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином та вчиняти будучи на волі, нові злочини. З урахуванням особи обвинуваченого, відсутності в нього міцних соціальних зв`язків; враховуючи те, що раніше ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу вимог ст. 89 КК України є не судимим, за період судового розгляду кримінального провадження №0002430 від 30.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України вчинив новий злочин. Просить, клопотання задовольнити і не застосовувати ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки останнім вже раніше був обраний запобіжний альтернативний захід застави, який під час судового розгляду справи був порушений.

В суд обвинуваченим ОСОБА_4 скеровано клопотання про зміну застосованого відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою вступу до лав територіальної оборони м. Чернівці.

Заслухавши доводи прокурора з приводу відповідно заявлених клопотань, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , який заперечував проти заявленого прокурором клопотання та підтримав ним подане в суд клопотання які просив розглянути у відсутність його захисника ОСОБА_5 , суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 01.02.2022 року, по справі триває судовий розгляд, суд повинен вирішити питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підставою застосування (продовження) запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом за матеріалами справи, встановлено, що 14.05. 2020 року ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.06. 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУ НП у Чернівецькій області винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_4 в розшук.

31.07. 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано в стадії підготовчого засідання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Запобіжний захід застосований судом до ОСОБА_6 , у відповідності до вимог закону продовжувався. Термін дії запобіжного заходу продовженого на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. чернівці від 31.01.2022 року, спливає 30.03.2022 року. Судовий розгляд справи не завершено; з об`єктивних підстав не допитано двох свідків сторони обвинувачення.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, регламентованих п. 1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України та особу обвинуваченого, а саме, судом враховуються ризики: - переховування обвинуваченого від суду; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень; - ризик впливу ОСОБА_4 на свідків, які ще не були допитані судом. Дані ризики є сталими, а також дієвим є ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень та, з урахуванням особи ОСОБА_4 , його стійку злочинну спрямованість, обумовлену тим, що раніше останній притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, однак судимість погашена і в силу вимог ст. 89 КК України він вважається не судимим, те, що під час судового розгляду кримінального провадження №0002430 від 30.07.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 , тривалий період часу переховувався від суду; не з`являвся в судові засіданні, до останнього неодноразово застосовувалися примусові приводи та оголошення ОСОБА_4 в розшук, суд вважає, що слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до 60 діб., який не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих пп. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу. Поряд з наведеним, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд, серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно…; передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення…» Доцільність продовження строку тримання під вартою грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину...

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою особи, не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно усталеної практики Європейського суду (рішення в справі "Харченко проти України"), при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути розглянута можливість застосування до особи інших (альтернатиних) запобіжних заходів…

Суд вважає,що оскільки ОСОБА_4 не виконував покладені на нього обв`язки у зв`язку із застосуванням до нього раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави, в судові засідання тривалий період часу3 не з`являвся, був оголошений в розшук та відповідно в період судового розгляду справи вчинив новий злочин виходячи з вимог ст.. 183 п.3 ч.4 КПК України слід не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Щодо розгляду клопотання обвинуваченим ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.

Президент України підписав 24.02.2022 року Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

В Україні набув чинності закон "Про основи національного спротиву", який визначає засади організації територіальної оборони. Для вступу до територіальної оборони подаються наступні документи: заява про бажання добровільно вступити на службу у територіальному резерві; висновок військово-лікарської комісії; копії всіх сторінок паспорта громадянина України; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копії свідоцтв про укладення шлюбу та народження дітей (за наявності); характеристика з місця роботи або навчання; копії документів про освіту; кольорова фотокартка розміром 9х12. Резервісти територіальної оборони виконують завдання виключно в межах області, поза районами ведення бойових дій.

Обгрунтовуючи доводи клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою вступу до лав територіальної оборони, обвинувачений ОСОБА_4 чітко в засіданні пояснив, що він не звертався з відповідною заявою про своє бажання добровільно вступити на службу у територіальному резерві до територіальної оборони в АДРЕСА_1 , що лікарської - медичної комісії він не проходив, жодного документу необхідного для вступу до територіальної оборони, не подавав. Обвинуваченим ОСОБА_4 , при цьому визнано пред`явлене йому обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, а також порушення обов`язків визначених при застосованому запобіжному заході застави ОСОБА_4 не зазначено місце проживання за яким перебував би за час особистого зобов`язання та не зазначено жодного доказу щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, який би унеможливлював його перебування під вартою.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 176-178, 194, 199, 331 ч. 3 КПК України, суд ПОСТАНОВИВ:

Продовжити, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 263 ч.1, 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України на строк до 20 травня 2022 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з метою вступу до лав бригад територіальної оборони відмовити.

Копію даної ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити для виконання до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор (33).

Ухвала підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці на протязі семи діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1