Справа №522/6385/20
Провадження №1-кп/522/1844/21
УХВАЛА
30 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001323 від 21.03.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дідовичі Новоград-Волинського району Житомирської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання на території м. Одеси, раніше судимого:

- 08.12.2014 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік, 11.03.2016 року за рішенням Новоград-Волинського районного суду звільнений по закінченню строку випробувального терміну;

- 25.05.2017 року Новоград-Волинським ВП ГУНП в Житомирській області направлено обвинувальний акт до суду за ч. 2 ст. 289 КК України;

- 09.02.2018 року Новоград-Волинським ВП ГУНП в Житомирській області направлено обвинувальний акт до суду за ч. 1 ст. 185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Софіївка, Миколаївського району Одеської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, без постійного місця мешкання на території м. Одеси, раніше судимого:

- 17.06.2003 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 22.06.2005 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси в силу ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання на умовно-дострокове звільнення з невідбутою частиною 4 місяці 23 дня;

- 21.11.2005 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 4 місяці 23 дня невідбутої частини покарання, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 10 місяців 23 дня, звільнений 23.07.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 12.10.2010 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, 20.12.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 22.10.2018 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та в силу ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001323 від 21.03.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 20.05.2020 року було застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, розмір застави не визначався, який в подальшому продовжувався.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.09.2021 року було скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , та постановлено нову ухвалу, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 11.10.2021 року, з визначенням застави у розмірі 181600,00 грн.

На теперішній час строк запобіжного заходу спливає, застава не сплачена.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.

У судовому засіданні при обговоренні питання щодо продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 під вартою, прокурор надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачених за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, існує необхідність запобігання їх спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор зазначає, що ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 й акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу, ще мають місце.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також їх захисники заперечували проти продовження строків тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не обґрунтовані, просили змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст. 17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, даних про особу обвинувачених, а саме, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 6 років, раніше неодноразово судимі, офіційно не працевлаштовані, ніде не навчаються, офіційно не одружені, що свідчить про відсутність у них міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Метою продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння їх до надання неправдивих показів, так як судом ще не досліджувались докази у справі.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, враховуючи що, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 6 років, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 потрібно продовжити, так як ризики, які суд приймав до уваги при обранні вказаного запобіжного заходу, ще мають місце.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у будь-який момент ним, іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) може бути внесена застава відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 15.09.2021 року (справа №522/6385/20, провадження №11-кп/813/1940/21), у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 181600,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178, 183, 197, 199, 331, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів, а саме до 28.01.2022 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у будь-який момент ним, іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) може бути внесена застава відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 15.09.2021 року (справа №522/6385/20, провадження №11-кп/813/1940/21), у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 181600,00 гривень.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;
2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4)утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками з обставин скоєння кримінального правопорушення;
5)носити електронний засіб контролю.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 28.01.2022 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів, а саме до 28.01.2022 року включно.

Строк дії ухвали обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 30.11.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 30.11.2021 року.

Суддя ОСОБА_1