У Х В А Л А
Іменем України
10 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: адвоката ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні №0000017 , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на рішення слідчого в особливо важливих справах відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_4 , яке полягає у повідомленні про підозру ОСОБА_6 від 05.02.2019, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України, в рамках кримінального провадження №0000017.

В обґрунтування доводів заявник зазначає, що в провадженні слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000017, внесене до ЄРДР 21.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

Зазначене кримінальне провадження виділене 21.02.2019 з кримінального провадження №0000196 від 16.10.2018 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.02.2019 слідчим в ОВС СВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України, яке 05 лютого 2019 року було вручено іншій особі - ОСОБА_7 , який є батьком ОСОБА_6 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку сторони захисту, повідомлення про підозру від 05.02.2019 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення є незаконним, необґрунтованим, надуманим та передчасним, з наступних підстав:

- повідомлення про підозру в порушення вимог ст. 39, 216, 277 КПК України складено неналежним суб`єктом, що є підставою для скасування повідомлення про підозру;

- у повідомленні про підозру ОСОБА_6 не зазначено про права підозрюваного, що є недотриманням вимог ч. 1 ст. 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру;

- у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи. Місцем проживанням ОСОБА_8 є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , про що безпосередньо вказано у повідомленні про підозру. Водночас повідомлення про підозру вручено іншій особі - ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто не за місцем проживання ОСОБА_9 . Отже, порушено порядок вручення повідомлення про підозру;

- повідомлення про підозру особі, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представника (ч. 7 ст. 135 КПК України). ОСОБА_6 на час складення повідомлення про підозру (05.02.2019) перебував за межами України, про що були обізнані органи досудового розслідування. Однак слідчим та прокурором не дотримані вимоги ч. 7 ст. 135 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 , як особі що проживає за кордоном.

Крім того, кримінальне провадження №0000196 від 16.10.2018 щодо вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Нікому з працівників патрульної поліції м. Вінниці, які начебто вимагали неправомірну вигоду від ОСОБА_11 , не повідомлено про підозру. Отже, з урахуванням відсутності доказів про причетність ОСОБА_8 до зазначених кримінальних правопорушень, свідчить про відсутність підстав для обґрунтованої підозри про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

За таких обставин повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 05.02.2019 не підтверджено будь-якими наявними у справі доказами та не ґрунтується на кримінальному процесуальному законодавстві України, а відтак підлягає скасуванню, як незаконне.

З огляду на наведене адвокат ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою, в порядку статті 303 КПК України.

В судовому засіданні заявник скарги адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження №0000017 від 21.02.2019 суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Згідно з положеннями пункту 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Судом встановлено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00000017, внесене до ЄРДР 21.02.2019, за наступним фактом: 19.10.2018, ОСОБА_11 , на виконання вказівок ОСОБА_6 , у під`їзді будинку по АДРЕСА_3 , за місцем проживання останнього, об 11.16 год. передав ОСОБА_6 5000 грн. неправомірної вигоди для подальшої передачі, з його слів, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у якості неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Вказаними грошовими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Вказане кримінальне провадження виділене 21.02.2019 з кримінального провадження №0000196 від 16.10.2018 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_14 від 21.02.2019 про виділення матеріалів досудового розслідування.

05 лютого 2019 року слідчим в ОВС СВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України, яка погоджена прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_14

05 лютого 2019 року об 11 год. 36 хв. вказану підозру вручено батькові ОСОБА_6 ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає батько ОСОБА_6 .

У даному повідомленні про підозру міститься графа наступного змісту: «Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки мені вручені, права підозрюваного оголошені та роз`ясненні».

Відповідно до частини першої статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Обгрунтовуючи вимоги скарги заявник зазначає, що повідомлення про підозру є незаконним, складеним в порушення вимог ст. 39, 216, 277 КПК України складено неналежним суб`єктом, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ст. 190, 369 КК України, відповідно до ст. 216 КПК України не відносяться до підслідності слідчих органів безпеки. Також у матеріалах кримінального провадження в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України відсутнє доручення керівника органу досудового розслідування щодо визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Однак, такі посилання адвоката спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки як вбачається з постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_14 від 21.02.2019 про виділення матеріалів досудового розслідування №00000017, а саме пунктом третім даної постанови визначено доручити досудове розслідування слідчому відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області. Крім того, що стосується повноважень слідчого, яким підписана підозра ОСОБА_6 суд зазначає, що як вбачається з Витягу з ЄРДР №00000017 слідчий ОСОБА_4 , яким підписано повідомлення про підозру входить до групи слідчих по даному кримінальному провадженні.

Поряд з цим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що першочергово, постановою прокурра Вінницької області ОСОБА_15 від 31.10.2018 доручено проведення досудового розглядування у кримінальному провадженні №0000196 від 16.10.2018 слідчому управлінню УСБУ у Вінницькій області.

Також, у своїй скарзі заявник зазначає про те, що у повідомленні про підозру ОСОБА_6 не зазначено про права підозрюваного, що є недотриманням вимог ч. 1 ст. 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру.

Однак, дані твердження спростовуються самим повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 05.02.2019, в якому міститься графа про те, що: «Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки мені вручені, права підозрюваного оголошені та роз`ясненні». Крім того, як пояснив в судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 , «Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки» були долучені до повідомлення про підозру окремим документом та врученні ОСОБА_7 разом із повідомленням про підозру.

Також, у своїй скарзі заявник зазначає про те, що повідомлення про підозру особі, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представника. Оскільки, ОСОБА_6 на час складення повідомлення про підозру (05.02.2019) перебував за межами України, про що були обізнані органи досудового розслідування, на думку заявника слідчим та прокурором не дотримані вимоги ч. 7 ст. 135 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 , як особі що проживає за кордоном.

Проте, такі твердження заявника є необґрунтованими з огляду на наступне.

Частиною сьомою статті 135 КПК України визначено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Вище вказаною нормою визначено порядок повідомлення особи, яка на законних підставах проживає за кордоном, що жодним чином не стосується осіб, які покинули межі країни та перебувають у розшуку з метою уникнення відповідальності за вчинене ними кримінальне правопорушення.

У своїй скарзі заявник також вказує на те, що слідчим порушено порядок вручення повідомлення про підозру, оскільки підозра вручена не за місцем проживання ОСОБА_9 .

Однак, такі твердження заявника також є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Нормою частини другої статті 135 КПК України визначено, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Даною нормою визначено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи.

Що стосується значення - за місцем проживання особи, то даною нормою визначено вручення повідомлення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, що не є розумінням обов`язково повідомлення особи за місцем її проживання, коли повідомлення вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи.

Разом з тим, звертаючись зі скаргою, заявник вважає, що відсутні будь-які докази, які б свідчили про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України, повідомлення про підозру незаконне, необґрунтоване, оскільки кримінальне провадження №0000196 від 16.10.2018 щодо вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Нікому з працівників патрульної поліції м. Вінниці, які начебто вимагали неправомірну вигоду від ОСОБА_11 , не повідомлено про підозру, а тому не має підстав для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження №00000017 від 21.02.2019, дані обставини повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_16 , який був допитаний 20.10.2018, зокрема вбачається, що останній повідомив наступне: «13.10.2018 близько 11.00 до ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_17 , який повідомив, що йому відомо про ситуацію, яка склалась, та він готовий допомогти ОСОБА_11 уникнути адміністративної відповідальності шляхом передачі грошових коштів працівникам патрульної поліції. В цей же день, близько 16.00, ОСОБА_11 особисто зустрівся із ОСОБА_6 біля магазину «Україночка» по вул. Льва Толстого, 9, м. Вінниця, де останній повідомив, що не потрібно звертатись до правоохоронних органів і у разі несплати обумовленої суми коштів, ОСОБА_11 буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що грошові кошти у сумі 5000 грн. необхідно передати до 15.10.2018. У ході зустрічі 15.10.2018, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_6 , що на даний час потрібна сума коштів у нього відсутня, і що йому потрібно ще декілька днів, на що ОСОБА_6 погодився. В подальшому, 19.10.2018, ОСОБА_11 , на виконання вказівок ОСОБА_6 , у під`їзді будинку по АДРЕСА_3 , за місцем проживання останнього, об 11.16 передав ОСОБА_6 5 000 грн. неправомірної вигоди для подальшої передачі, з його слів, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у якості неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Вказаними грошовими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.»

Отже, свідок ОСОБА_16 повідомив, що саме на виконання вказівок ОСОБА_6 , у під`їзді будинку по АДРЕСА_3 , за місцем проживання останнього, об 11 год. 16 хв. останній передав ОСОБА_6 5000 грн. неправомірної вигоди для подальшої передачі, з його слів, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім того, постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_14 від 19.02.2019 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , та постановою від 21.02.2019 зупинено досудове розслідування кримінального провадження провадження №00000017 від 21.02.2019.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи надані слідчим для вивчення матеріали кримінального провадження, щодо обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 та ч. 1 ст. 190 КК України.

Доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, підлягають перевірці в ході здійснення досудового розслідування, шляхом проведення відповідних слідчих дій та не свідчать безумовно про необґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 та ч. 1 ст. 190 КК України.

Враховуючи наведене вище, оскільки заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо незаконності повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 05.02.2019 в рамках кримінального провадження №0000017, внесеного до ЄРДР 21.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 та ч. 1 ст. 190 КК України, відповідає вимогам статті 277 КПК України, у зв`язку з чим, скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні №0000017, залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: