ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2446/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2906/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 07.10.2021 року та визначено заставу, що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень.
Захисник обвинувачених,не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

В обгрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що ОСОБА_6 страждає на ВІЧ та гепатит, на даний час вагітна, неодноразово скаржилася на стан здоров`я, але медична допомога не здійснюється, має на утриманні 4х дітей, які до затримання проживали разом з нею. Обвинувачений ОСОБА_7 проживав разом із сином, батьками та співмешканкою, які були на його утриманні. Підзахисні не були затримані в порядку ст. 208 КПК України, добровільно прибули до суду, не намагалися переховуватися чи чинити інших дій, хоча мали таку можливість. Вважає, що ризики відсутні та не підтверджені. Зазначає, що питання про продовження запобіжного заходу має розглядатися окремо щодо кожного з обвинувачених.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Колегія суддів не вбачає підстав вважати необгрунтованим такий висновок суду, оскільки як вбачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_6 є уродженкою Дніпропетровської області, проживала без реєстрації в Харківській області, дані про офіційне працевлаштування відсутні, наявність законних джерел заробітку не встановлена, 08.09.2020 року обвинувальний акт стосовно неї за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України направлений до Балаклійського районного суду Харківської області.
Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 інкриміновано вчинення 11 епізодів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини та незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий 14.11.2018 року за ч. 2 ст. 307 КК України, дані про законні джерела заробітку відсутні. Відповідно до обвинувального акту йому інкриміновано вчинення 11 епізодів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини та незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно; та 2 епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обставини, викладені в обвинувальному акті щодо кожного із обвинувачених, свідчать про підвищену суспільну небезпечність вчиненого, оскільки злочинна діяльність мала систематичний неодноразовий характер, вчинювалася за попередньою змовою групою осіб. Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що зберігав психотропну речовину за місцем свого мешкання, а всі інкриміновані обвинуваченим епізоди вчинені в м. Балаклія, де вони і проживають. Тобто застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку не сприятиме виконанню останніми своїх процесуальних обов`язків та не гарантуватиме дотримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки. Поведінка обвинувачених до застосування запобіжного заходу безумовно не свідчить про відсутність ризиків, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризику, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Захисник зазначає, що обвинувачена має ряд захворювань, вагітна. Разом з тим, в ухвалі суду зазначено, що доказів про наявність захворювань ОСОБА_6 сторона захисту наразі немає. Так само відсутні докази, що обвинувачена на цей час вагітна. Враховуючи, що захисник вказав, що обвинуваченій не надається медична допомога, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на стан здоров`я ОСОБА_6 та надати за необхідності відповідну медичну допомогу.
На переконання колегії суддів стороною обвинувачення доведено неможливість застосування до обвинувачених інших більш м`яких запобіжних заходів, тому ухвала суду є вмотивованою та підстав для її скасування не встановлено.
Та обставина, що ухвала про продовження запобіжних заходів постановлена одночасно щодо обох обвинувачених не є істотним порушення норм КПК України, яке б тягло за собою скасування судового рішення, оскільки для його ухвалення встановлені ризики, запобігти яким неможливо при застосуванні інших запобіжних заходів.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді