Справа № 461/7829/21
Провадження № 1-кс/461/5380/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_3 про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_3 про самовідвід. Заява обгрунтована тим, що в судовому засіданні 24.09.2021 року з`ясовано, що скарга ОСОБА_4 від 15.09.2021 року стосується судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_3 , оскільки ця обставина буде викликати сумнів в учасників справи в неупередженості слідчого судді. У зв`язку з вищевикладеними обставинами суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що з приводу мотивів самовідводу няіких пояснень дати не може, оскільки н ознайомлений з ними. Крім того, його відношення до судді ОСОБА_3 грунтується на негативній суспільній оцінці діяльності судвоої системи України та особистій практичній взаємодії із суддями вираженій у зверненнях у правоохоронні органи України
Суддя Галицького районного районного суду м.Львова ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується підписом на повідомленні, яке знаходиться в матеріалах справи.
Розглядаючи заяву про самовідвід суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст. 126, 129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч.1 ст.80 КПК України).
З заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 вбачається, що підставою такої заяви є те, що в судовому засіданні 24.09.2021 року з`ясовано, що скарга ОСОБА_4 від 15.09.2021 року стосується судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_3 . Проте з скарги ОСОБА_4 на дії прокурора Львівської обласної прокуратури не вбачається, що ОСОБА_4 просить внести в ЄРДР відомості про злочин судді Галицького районного суду м.Львова по справі №461/3810/21 ОСОБА_3 . Заява судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_3 не містить передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України правових підстав для самовідводу. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 не виявлено.
Тому заява про самовідвід судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви судді Галицького районного суду м.Львова Львова ОСОБА_3 про самовідвід у скарзі ОСОБА_4 на дії прокурора Львівської обласної прокуратури.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1