Справа № 761/3140/22
Провадження № 1-кс/761/2138/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА :

26 січня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просила зобов`язати уповноважену особу ДБР внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у її заяві від 15 січня 2022 року.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_4 посилається на положення ст.303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 15 січня 2022 року вона за допомогою поштового зв`язку звернулась до ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Вказану заяву отримано уповноваженою особою ДБР 19 січня 2022 року.

У вищевказаній заяві заявниця просила уповноважених осіб ДБР, зокрема, забезпечити виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, та внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.366, ст.382 КК України за заявою ОСОБА_3 від 26.03.2021 року, надати їй витяг з ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, та пояснила, що нею 15.01.2022 року було подано до ДБР заяву з вимогою невідкладно виконати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року. При цьому просила визнати бездіяльність уповноваженої особи ДБР, у зв`язку з тим, що їй не було надано витяг з ЄРДР.

Уповноважена особа ДБР, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши думку заявниці, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

При розгляді скарги слідчим суддею встановлено, що 26 січня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просила зобов`язати уповноважену особу ДБР внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у її заяві від 15 січня 2022 року. Вказану заяву отримано уповноваженою особою ДБР 19 січня 2022 року, що підтверджується долученими до скарги документами.

Згідно п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий й прокурор, хоча й не проводять до моменту внесення в ЄРДР перевірку обставин, викладених в заяві, однак аналізують її зміст на предмет наявності достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Якщо у заяві чи повідомленні відсутні вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вони не можуть вважатися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то кримінальне провадження не може бути розпочато. Наведене узгоджуються з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеній у постановах від 30.09.2021 справа №556/450/18, від 16.05.19 справа №761/20985/18, що має враховуватись судом відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, аналізуючи зміст долученої до скарги ОСОБА_5 заяви від 15 січня 2022 року, суд приходить до висновку, що така заява не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, не містить відомостей про конкретні обставини вчинення, як вважає заявниця, кримінальних правопорушень, передбачених ст.366, ст.382 КК України. При цьому у заяві ОСОБА_3 взагалі не викладено конкретні дії або бездіяльність, вчинені особами, щодо яких подано заяву, натомість міститься вимога до уповноваженої особи ДБР виконати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року та внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 26 березня 2021 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів скарги і зазначається самою заявницею, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб ДБР було задоволено та зобов`язано уповноважених осіб ДБР виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 26 березня 2021 року, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки подана 26 січня 2022 року ОСОБА_3 скарга на бездіяльність уповноважених осіб ДБР містить аналогічні вимоги до скарги, яка вже була розглянута по суті слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 04 червня 2021 року, за результатами розгляду якої скаргу заявника задоволено, наведене свідчить про відсутність предмету оскарження.

Разом з тим слідчий суддя роз`яснює, що бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невиконанні (виконанні не у повному обсязі) ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року може бути підставою для притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за ст. 382 КК України (Невиконання судового рішення).

Відповідно до ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 17 лютого 2022 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1