Справа № 306/1948/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження № 11-кп/4806/664/21, за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2021 року, кримінальне провадження внесене 01.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В ухвалі суду вказується, що до початку підготовчого судового засідання від ОСОБА_8 надійшла заява, вимоги якої потерпіла підтримала у судовому засіданні про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Інші учасники судового провадження щодо задоволення цього клопотання не заперечили. Судом констатовано, що за правилами ст. 284 КПК України, у разі відмови потерпілого або його представника від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурорка вважає ухвалу суду незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що місцевий суд дійшов хибного висновку про застосування положення п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Так, апелянт зазначає, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством, відтак не підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також на думку апелянта, місцевим судом не взято до уваги наявність обтяжуючої обставини, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення щодо особи з якою перебував у близьких відносинах. На підставі вищевикладеного, просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурорки ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вищевказаних осіб береться до уваги те, що вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали, апеляційним судом обов`язковість їхньої явки на розгляд справи не визнавалась.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів визнає обґрунтованими з таких підстав.

Так, відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального, а також кримінального законів судом першої інстанції не були дотримані.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у спричиненні легких тілесних ушкоджень своїй колишній співмешканці ОСОБА_8 , що мало місце 01.11.2021 приблизно о 03 год за місцем її проживання.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.02.2020 (справа № 453/225/19), злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікуючого складу злочину.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У п. «b» ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами зазначено, що домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції не з`ясував та відповідно не встановив того факту, чи проживають (проживали) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно однією сім`єю.

При цьому, закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вчинені ОСОБА_7 кримінально-карані діяння, відповідно до встановлених стороною обвинувачення обставин, пов`язані з домашнім насильством.

Вищенаведене на переконання апеляційного суду призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону та, відповідно, безпідставного, передчасного й незаконного закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та при постановленні судового рішення, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, а також прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, і не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, які відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора визнаються слушними та задовольняються.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, врахувати наведене вище, повно й всебічно розглянути кримінальне провадження, дослідити приєднані до обвинувального акту докази та дати їм належну оцінку, і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Тому, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подала прокурорка ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2021року, якою кримінальне провадження внесене 01.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :