Номер провадження 1-кп/754/1093/21
Вирок
Іменем України

27 жовтня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000261 від 21.07.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, з вищою освітою, не одруженого, працюючого, військове звання «старший лейтенант», зареєстрованого за адресою: військове містечко № НОМЕР_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду начальника відділення протидії технічним розвідкам військової частини НОМЕР_2 , порушуючи вимоги ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІУ від 24.03.1999року,07.06.2021 року усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, будучи придатним до проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без дозволу відповідних начальників та командирів, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, у підрозділі військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду та незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки, проводивши час на власний розсуд, доки26.08.2021 року усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання свої службових обов`язків.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, які викладені вище, пояснив, що він як військовослужбовець був відсутній у військовій частині. Час проводив на власний розсуд.
Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує його покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення. Вину у його вчиненні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, щиро розкаявся. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває за місцем проживання та проходження служби характеризується позитивно, раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги зазначені в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України. Також з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається потереби вирішення долі речових доказів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1