Справа № 355/1001/19
У Х В А Л А

30 листопада 2021 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6
його захисника - адвоката ОСОБА_7
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 про призначення по справі судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 353 КК України та злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

У даному кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_8 , як представник потерпілого (цивільного позивача), подав до суду клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи потерпілого для обґрунтування позову потерпілого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 353 КК України та злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання вмотивовує та обґрунтовує тим, що до обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні належать вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ні слідчий, ні прокурор в порушення вимог ст. 242 КПК України не забезпечили проведення експертизи щодо визначення розміру немайнової шкоди. Оскільки потерпілий заявив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, то для підтвердження факту наявності спричиненої моральної шкоди та її розміру суд має призначити судово-психологічну експертизу проведення якої доручити спеціалісту ОСОБА_10 , котрий не є судовим експертом, однак відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу» може бути залучений в якості експерта.

Прокурор підтримав заявлене клопотання, вказавши на те, що це є правом потерпілого. Інших аргументів чи доводів не зазначив.

Обвинувачений та його захисник зазначили про те, що дане клопотання є безпідставним та необґрунтованим. Жодного доказу, що свідчить про неможливість самостійного проведення потерпілим (цивільним позивачем) такого виду експертизи до нього представником не подано. Окрім того, суд не дослідив жодного доказу по справі, а тому відсутні будь-які вихідні дані для експерта. Також поставили під сумнів можливість призначення/проведення експертизи не експерту, а спеціалісту.

Відповідно до вимог ст. 332 КПК під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі.

Визначення розміру немайнової шкоди, заподіяного кримінальним правопорушенням потерпілому (цивільному позивачу), який не зміг їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди відповідно до пункту 6 частини 2 статті 242 КПК України є підставою для проведення експертизи. Однак, потерпілим чи його представником така вимога закону не виконана.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Інтерпретація цієї норми представником потерпілого в редакції того, що спеціаліст може бути залучений судом як експерт для проведення судової експертизи є помилковою. Експертами можуть бути особи, які атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому вищевказаним Законом. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Отже, відсутність доказів неможливості самостійного проведення заявленого виду експертизи для підтвердження доказів спричинення моральної шкоди та визначення її розміру свідчить про необґрунтованість заявленого клопотання. Визначення в якості експерта спеціаліста ОСОБА_10 без підтвердження його фаховості як експерта свідчить про безпідставність заявленого клопотання.

За таких обставин, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

На підставі викладеного, згідно зі ст. 242, 332, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника потерпілого (цивільного позивача) адвоката ОСОБА_8 про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3