КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5502/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 182 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: №752/6950/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.08.2021 рокувідмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 12.10.2021 року включно щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 подали кожен окремо апеляційні скарги.

Прокурор ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.08.2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави, що становить 279 010 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становити 663 765 837, 15 грн., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, основним покаранням вказаної статті є штраф, розмір якого перевищує три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Разом з тим, слідчий суддя в порушення вимог ч. 8 ст. 194 КПК України, прийняв рішення про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави та застосував стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.08.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі.
Повний текст оскаржуваної ухвали було отримано лише 19.11.2021 року.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу сторона захисту посилається на те, що прокурор звертаючись із клопотанням не надав належних доказів на обґрунтованість оголошеної ОСОБА_8 підозри, також останній не набув статусу підозрюваного через суттєві порушення кримінально процесуального законодавства, а саме відсутності перекладу повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права на рідну та зрозумілу мову, так як ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації.

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.11.2021 року не відрізняється від повідомлення про підозру від 12.08.2021 року, а лише стосується технічних помилок підозри.

Захисник стверджує, що дане кримінальне провадження є формальним та ґрунтується лише на рапорті оперативного співробітника в якому вказано про несплату значної суми антидемпінгового мита великими імпортерами мінеральних добрив протягом 2016 2018 років.

Надані ж висновки експертом Київської торгово промислової палати, директором ДП «Черкаський Державний науково-дослідний Інститут техніко-економічної інформації в хімічній промисловості», інформаційно аналітичні матеріали ДП «Укрпромзовнішекспертиза» є неналежними доказами та містять ознаки фальсифікації, особи ж, які виготовили вказані документи взагалі не мають профільної освіти для надання таких висновків.

Крім того, орган досудового розслідування жодного разу не звертався до органів податкової служби або митних органів з проханням провести перевірку компетентними особами правильності сплати антидемпінгового мита, що є предметом розслідування та не допитав жодного працівника митниці, який здійснював митне оформлення відповідних мінеральних добрив.

На даний час досудове розслідування завершено, про що повідомлено ОСОБА_8 особисто.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та також просив скасувати ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали було отримано лише 19.11.2021 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Також з матеріалів, представлених в апеляційний суд вбачається, що першим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000672 від 02.12.2019 року ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

12.08.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

18.08.2021 року прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу вигляді застави в розмірі 663 765 837, 17 грн., що становить 279 010 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.08.2021 рокувідмовлено в задоволенні клопотання прокурора та застосовано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 12.10.2021 року включно.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора та застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що прокурором не було доведено недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного.

Між тим, з такими висновками слідчого судді, колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 42 КІІК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 KПК України визначає, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до вимог ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального проваджений була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також мови, якою здійснюється кримінальне провадження, згідно якого кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Як зазначається у ч. 2 ст. 29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою абобудь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру уродженцю та громадянину Російської Федерації ОСОБА_8 вручено 12.08.2021 року повідомлення про підозру без здійснення перекладу тексту повідомлення на мову, якою він володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 29 КПК Українислідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавані скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).
Право підозрюваного або обвинуваченого користуватися послугами перекладача є обов`язковим та невід`ємним елементом права останнього на справедливий суд.
Так, у відповідності до підпункту «є» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення маг право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладачаякому визначено, що право па допомогу перекладача стосується, як усних виступів, такі документальних матеріалів кримінального проваджений. Ці гарантії надані з метою реалізації нрава на справедливий суд.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19.12.1989 по справі «Case of Brozicek v. Italy» пункт 38-41), визначено суттєвим порушенням права на захист та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини пред`явлення особі обвинувачення мовою якою він не володіє.
Також згідно Європейського суду з прав людини ( справа Камасінські проти Австрії) Суд вказав, що обвинувачений, який не володіє мовою, якою ведеться судовий розгляд, може бути поставлений у невигідне становище в тому випадку, якщо йому не буде надано можливість ознайомитися з обвинувальним актом у перекладі зрозумілою йому мовою.
При ньому в розумінні практики Суду під обвинувальним актом слід розуміти також і повідомлення про підозру.
З огляду на викладене випливає висновок про те, що перекладу підлягають основні документи кримінального провадження, що надають можливість обвинуваченому/підозрюваному бути ознайомленим з порушеною проти нього справою та мати можливість викласти суду свою версію подій. При цьому повідомлення про підозру є одним із основних та важливих документів, для особи щодо якої розпочату процедуру притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Частина 1 ст. 184 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити:
1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;
2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;
7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на вищевикладене, слід зробити висновок, що 12.08.2021 року вручення уродженцю та громадянину Російської Федерації ОСОБА_8 повідомлення про підозру у передбачений законом спосіб не відбулося, і фактично на цю дату ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. А тому застосування будь яких запобіжних заходів до нього було неможливим.
З матеріалів провадження вбачається, що 20.10.2021 року прокурор Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 повторно звернувся до Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 663 765 837, 17 грн., що становить 279 010 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у кримінальному провадженні № 0000672 від 02.12.2019 року, після вручення зміненої підозри з аналогічним змістом із перекладом на російську мову

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2021 року клопотання прокурора задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190 320 грн., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_8 сплатив визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2021 року розмір застави та вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи ту обставину, що на час постановлення ухвали слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва 31.08.2021 року, ОСОБА_8 статусу підозрюваного в кримінальному провадженні не набув, не можна погодитися із висновком слідчого судді про можливість застосування до нього запобіжного заходу. А тому апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 176 178, 179, 182, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити.
Апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 12.10.2021 року включно щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3