Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002058 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України,

без зареєстрованого місця проживання,

що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

згідно ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 8 липня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 08.07.2021 ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України в контексті презумпції невинуватості, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, та критерію доведення вини поза розумним сумнівом.

Аналізуючи показання свідків, зазначає, що суд не дав оцінку показанням ОСОБА_10 про те, що конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 не було, і що свідок ОСОБА_12 затуляла рану ОСОБА_11 рушником. У подальшому сторона захисту наполягала на тому, що до приїду слідчо-оперативної групи обстановка на місці події була змінена, оскільки при огляді місця події рушник не вилучався (його там не було), зникла барсетка ОСОБА_11 , яка булапередана потерпілій співробітником свідка ОСОБА_10 , і це підтвердив сам свідок, що є доказом втручання в обстановку сторонніх осіб. Наголошує на розбіжностях у показаннях свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 стосовно наявності/відсутності конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , що суд не взяв до уваги позицію захисту про невідповідність показань свідка ОСОБА_13 механізму нанесення тілесних ушкоджень та клопотання сторони захисту про поставлення на вирішення повторної експертизи питання про можливістьнанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 за вказаних свідком обставин. Крім того, свідок ОСОБА_12 охарактеризувала обвинуваченого як спокійну людину, якій вона довіряла свою дитину, і з огляду на її розташування свідок могла бачити тільки спину особи, яка виходила з кафе, не могла бачити сутичку, що встановлено під час слідчого експерименту.

Такі розбіжності, на думку захисника, ставлять під сумнів винуватість ОСОБА_9 , а внесення змін в обстановку місця події свідчить про зацікавленість свідків, чому суд не дав належну оцінку.
Як зазначив суду у вироку, при проведенні впізнання свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_10 серед пред`явлених осіб у категоричній формі впізнали ОСОБА_9 як особу, яка 24.03.2014 перебувала в кафе Синій птах разом з ОСОБА_11 та заподіяла потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній помер, тоді як свідки заподіяння тілесних ушкоджень не бачили. Інші докази, а саме, протоколи огляду місця події, висновки експертів не доводять винуватість її підзахисного. Жоден з вилучених під час обшуку житла ОСОБА_9 ножів не визнаний речовим доказом, отже, не є знаряддям вбивства. Відтак, висновок суду, що її підзахисний мав достатньо часу, щоб приховати предмет, яким було нанесено удари потерпілому, або знищити сліди злочину з такого предмету з посиланням на дані у висновку судово-медичної криміналістичної експертизи № 202-МК від 18.07.2014, згідно з яким колото-різані рани на тілі ОСОБА_11 могли бути спричинені двома ножами, вилученими в квартирі, де мешкав обвинувачений, ґрунтується на припущеннях. Не погоджується і з твердженнями у вироку, що обвинувачений з місця вчинення злочину зник і був затриманий після оголошення у розшук 29.04.2013. ОСОБА_14 стверджував, що пішов з кафе задовго до загибелі ОСОБА_11 і не знав про те, що сталося. Він знаходився весь час вдома, докази чого стороною захисту надані.

Захисник вважає, що суд необґрунтовано відмовив стороні захисту у проведенні дактилоскопічної експертизи, оскільки слід папілярного узору на пивному бокалі, вилучений під час огляду місця події, якщо не належить ОСОБА_9 , а всі свідки стверджують, що за цим столиком сидів саме він, то може належати третій особі. Ставить під сумнів висновок суду про винуватість її підзахисного і відсутність даних про походження крові від потерпілого на вилученій в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 куртці, що встановлено висновком судово-імунологічної експертизи № 200 від 26.06.2016, у той час як інших курток там вилучено не було.

З огляду на викладене, недоведеність мотиву злочину, що виключає наявність суб`єктивної сторони, та відсутність знаряддя злочину просить вирок суду першої інстанції скасувати і закрити кримінальне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, просила вирок скасувати і закрити кримінальне провадження, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; доводи обвинуваченого на підтримку позиції захисника, який наполягав на непричетності до вбивства потерпілого; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_9 вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 за наступних обставин.

24 березня 2014 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , придбав кухоль пива та мав намір переглянути документальні фільми з USB накопичувачів, які приніс з собою. В цей же час в кафе перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яких ОСОБА_9 знав як відвідувачів вказаного кафе. Під час відпочинку між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, оскільки ОСОБА_11 відмовлявся дивитися документальні фільми, які намагався увімкнути на телевізорі кафе ОСОБА_9 , що розлютило останнього. Коли ОСОБА_10 вийшов із залу до бару кафе, ОСОБА_9 , керуючись умислом, направленим на позбавлення ОСОБА_11 життя, що виник раптово, використовуючи невстановлений досудовим слідством плаский односторонньо-гострий предмет типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо, яке має ріжучі властивості, який зберігав при собі, наніс останньому чотири цілеспрямованих удари вказаним предметом в життєво важливі органи, спричинивши проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням аорти, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя і від якого настала смерть ОСОБА_11 , і три колото-різані поранення правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 в умисному вбивстві ОСОБА_11 за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю наведених у ньому доказів, яким суд дав належну оцінку.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 24 березня 2014 року близько 18 години після роботи він, ОСОБА_11 і ще один товариш зайшли в кафе біля станції метро Харківська на вул. Декабристів, точну адресу не пам`ятає, випити по 100 г. Відпочивали у великому залі, потім товариш пішов, і він та ОСОБА_11 залишились вдвох. В іншому малому залі були власниця закладу, барменша та ще одна пара. Пізніше в кафе зайшов наглядно знайомий ОСОБА_9 , який придбав пиво, попросив пульт від телевізора, потім вставив флешку для відтворення відеоматеріалів. Почалися російські новини, обвинувачений став говорити про щось антиукраїнське. Так як він і потерпілий збиралися додому, він вийшов у малий зал розрахуватися, а ОСОБА_11 залишався за столиком. В тому залі, крім потерпілого та обвинуваченого, більше нікого не було, і при ньому вони не спілкувалися. Через кілька хвилин у малий зал влетів ОСОБА_11 з раною, яку барменша прикрила рушником.

Свідок ОСОБА_13 показала, що потерпілий та обвинувачений час від часу заходили в бар, власником якого вона є, відносини були нормальними. В день події вона прийшла в бар близько 19 години, через деякий час прийшов ОСОБА_9 , взяв келих пива, сів за столик у великому залі та щось увімкнув по телевізору. За іншим столиком сиділи ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ще один чоловік, який невдовзі пішов. Через деякий час ОСОБА_10 зайшов у маленький зал до бару попрощатись. За спиною ОСОБА_10 було велике освітлене вікно. В якийсь момент вона почула, що потерпілий та обвинувачений розмовляють на підвищених тонах, наче сваряться, потім почула звук падіння стільця, на якому сидів ОСОБА_9 та який перекинувся, коли той встав та наче як стрибнув назустріч потерпілому. Бачила ліву руку ОСОБА_9 на плечі потерпілого. Потім ОСОБА_9 швидким кроком вийшов на вулицю, а ОСОБА_11 пройшов близько трьох метрів і ввалився до них в зал. Коли його перевернули, у нього з грудей текла кров, і вона викликала швидку. Колись ОСОБА_9 показував їй ніж, який з`явився у нього в руці несподівано. Того дня ножа вона не бачила. ОСОБА_9 , коли прийшов, покликав її та сказав, що приніс щось цікаве відео, але все було як звичайно і виникли політичні розбіжності через Майдан. Відео обвинувачений увімкнув, не питаючи ні у кого дозволу, через що і виникла суперечка з потерпілим. Обвинувачений не вперше влаштовував суперечки в закладі. Також свідок вказала, що зайти в бар і вийти можливо було лише через одні двері.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_12 потерпілий та обвинувачений були постійними клієнтами закладу, в якому вона працювала. ОСОБА_9 знає як не зовсім тактовну людину. Не дивлячись на те, що на вигляд він інтелігентний, інколи поводив себе непристойно, ображав людей, але до бійок зазвичай не доходило. Обвинувачений часто користувався технікою бару, дивився фільми, які приносив з собою. 24 березня 2014 року ОСОБА_9 в кафе бачила двічі, вдень та ввечері. Ввечері він сидів за столиком біля телевізора у великому залі, там же був і ОСОБА_11 з другом та ще одним чоловіком, але останній невдовзі пішов із закладу. В маленькому залі біля бару, крім неї, були ще власниця та два відвідувачі. Пізніше до них в зал зайшов ОСОБА_10 випити на коня та попросив, щоб вони забрали пульт від телевізора у ОСОБА_9 , так як той ввімкнув проросійський фільм, бо інакше буде скандал. Далі вона почула звуки наростаючого конфлікту та побачила потерпілого і обвинуваченого, які зіткнулись обличчям до обличчя, почула крик власниці, що вони б`ються. Потім побачила, як ОСОБА_9 став тікати, а потерпілий направився до бару, спіткнувся і впав, вдарившись головою. Вона і ОСОБА_10 кинулися йому допомогти. На обличчі ОСОБА_11 була рана, під одягом колота рана в районі ключиці. Вона взяла на кухні рушник та стала надавати потерпілому допомогу, однак той помер до приїзду швидкої. Флешка, яку приніс ОСОБА_9 , залишилась в телевізорі до приїзду поліції.

Ці показання суд обґрунтовано поклав в основу вироку, оскільки вони не тільки узгоджуються між собою, але й доповнюють одне одного. В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_9 як особу, яка 24 березня 2014 року перебувала в кафе Синій птах з ОСОБА_15 , якому заподіяла тілесні ушкодження, він яких потерпілий помер (т.1 а.с.61-63, 71-72).

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_12 на місці детально розповіла про перебіг обставин, які мали місце 24 березня 2014 року в кафе Синій птах, показала обстановку та провела до свого робочого місця за барною стійкою, з якого простежуються вхідні двері в кафе. Також свідок показала, хто з відвідувачів, де, за яким столиком та в якому залі сидів, і за допомогою статиста відтворила, як ОСОБА_11 впав обертом ліворуч і вдарився правою верхньою частиною лобної ділянки голови об кут підвіконня. Після цього вона підняла разом з іншими потерпілого, якого посадили під шафу, вмивали та намагалися зупинити кровотечу. До приміщення великого залу після того, як туди зайшов ОСОБА_9 , більше ніхто не заходив. Це вона може стверджувати, оскільки клієнтів було мало, вона постійно спостерігала за вхідними дверима, а відвідувачі, які знаходились у малому залі, не виходили звідти. Обстановка у великому залі після події залишилась незмінною. У свою чергу, потерпілий з кафе, після того, як прийшов ОСОБА_9 , не виходив. Куди після події подівся обвинувачений, їй невідомо, оскільки вона була зайнята ОСОБА_15 і не звертала на це уваги (т.1 а.с.64-65).

Підстав, з яких вказані свідки могли оговорювати обвинуваченого, в ході судового розгляду не встановлено. Істотних суперечностей показання свідків не містять, а наявність деяких розбіжностей логічно пояснюється суб`єктивним сприйняттям кожним з них тієї частини подій, за якими вони спостерігали, і тим, що від часу вбивства і до допиту свідків минуло більше ніж чотири з половиною роки.
Те, що в присутності свідка ОСОБА_10 конфлікту між ОСОБА_9 і потерпілим не було, і свідок не чув, що відбувся конфлікт, перебуваючи в іншому приміщенні кафе, не свідчить про його відсутність взагалі. Відповідно до показань ОСОБА_10 обвинувачений взяв пульт від телевізора, вставив флешку, увімкнув російські новини та почав говорити щось антиукраїнське, коли він залишав приміщення великого залу та йшов розраховуватись. Ці показання логічно доповнюються показаннями свідка ОСОБА_12 , що коли в малий зал зайшов ОСОБА_10 , то попросив забрати пульт у ОСОБА_9 , який увімкнув проросійський фільм, бо інакше буде скандал. Надалі відповідно до показань свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вони почули розмову між обвинуваченим і потерпілим на підвищених тонах, звук падіння стільця, майже одразу після чого до них у зал ввалився ОСОБА_11 з ножовими пораненнями і впав, вдарившись під час падіння головою до підвіконня.

Цими ж показаннями доведено, що під час словесного конфлікту, пов`язаного з поглядами обвинуваченого і потерпілого на певні політичні події, які відбувалися в Україні, і небажання ОСОБА_11 дивитися документальні фільми, які увімкнув ОСОБА_9 , останній розлютився, що і слугувало мотивом умисного вбивства і спростовує доводи захисника про протилежне.

Вказані показання також об`єктивно узгоджуються з даними, які містяться в:

- протоколі огляду місця події (трупа) від 24.03.2014, у відповідності з яким у приміщенні кафе Синій птах за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 9 (просп. Бажана, 3), виявлено труп чоловіка, який знаходиться в положенні сидячи на підлозі, головою до входу та барної стійки, з двома ранами в правій підключичній ділянці і в зоні правого плечового суглобу. Справа від трупа в зоні сідниць на підлозі калюжа крові 40 х 6 см, на дерев`яному підвіконні, яке знаходиться зліва від входу до приміщення, і під ним виявлено сліди крові (т.1 а.с.5-10);

- протоколі огляду місця події від 24.03.2014, під час якого оглянуто приміщення вказаного раніше кафе, встановлено розташування столиків, на деяких з яких знаходяться попільнички з недопалками, посуд порожній та із залишками напоїв, розташування телевізора Thomson, в роз`ємі якого з лівого боку містяться дві карти пам`яті, розташування барної стійки. В ході огляду вилучено два сліди пальців рук з бокалу на столі, змиви речовини бурого кольору з підлоги біля столу в приміщенні № 1, дві карти пам`яті з телевізора (т.1 а.с.11-25);

- протоколі огляду від 14.07.2014 року, під час якого було оглянуто вилучені в приміщенні кафе 2 USB-накопичувачі, на яких містяться файли з музикою, художніми фільмами, а також відеофайли: Анатолий Вассерман Открытым текстом 21.03.2014 тривалістю 00:10:07 год., Доктор для сектантов Майдана тривалістю 00:18:28 год. документальні коментарі про події в Україні; О чем лгут украинские СМИ тривалістю 00:11:19 год. документальний фільм про зимові події на Майдані в Україні; Правый сектор и горошинки Навального тривалістю 00:05:25 год. документальний фільм про політичні події в Україні (дублікат); Против подлых патриотов, за поленых демократов тривалістю 00:09:53 год. документальний фільм, розповідь ОСОБА_16 ; Пустые фетвы санкций запада тривалістю 00:10:15 год., Экономика Крыма и либеральные бухгалтеры тривалістю 00:11:07 год. документальні фільми Михайла Делягіна; Террористические акции мирных демонстрантов тривалістю 00:12:39 год. документальний фільм виробництва Німеччини про політичні події в Україні; Украинцы стали пешками тривалістю 00:03:51 год. документальний фільм Сергія Доренка; Униатская мина тривалістю 00:10:03 год., Чей президент Ярош тривалістю 00:08:47 год. документальні фільми Дениса Мальцева; Бендеровцы в панике, валят вину друг на друга Майдан тривалістю 00:58:00 год., Евгений Федоров 28 февраля 2014 года тривалістю 00:02:10 год. документальні фільми; Руслана не дала предупредить студентов о нападении беркута тривалістю 00:03:00 год. документальний фільм про події на Майдані в м. Києві (т.1 а.с.26-28);

- висновку судово-медичної експертизи № 823/2 від 02.06.2014, згідно з яким під час дослідження трупа ОСОБА_11 були виявлені наступні ушкодження:

а) проникаюче колото-різане поранення грудей з розташуванням рани на шкірі (рана № 1) в правій підключичній ділянці, відходженням від неї ранового каналу у напрямку спереду назад, справа наліво та зверху донизу, який проникає в праву плевральну порожнину, по його ходу ушкоджуються: шкіра, підшкірна жирова клітковина, хрящова частина 2-го ребра справа (повне перетинання), пристінкова плевра, верхня частка правої легені, навколосерцева сорочка, перикардіальна частина аорти. Довжина ранового каналу 11 см, він сліпо закінчується в порожнині аорти;

б) три колото-різані поранення правого плеча з розташуванням ран (рани №№ 2-4) на шкірі зовнішньої (заднє-зовнішньої) поверхні плеча у верхній та середній його третинах з відходженням від них ранових каналів у напрямку зверху донизу, ззаду вперед, справа наліво, по ходу яких ушкоджуються м`які тканини плеча, де вони сліпо закінчуються. Довжина ранових каналів 7-8,5 см.

Виявлені колото-різані поранення на тілі (з урахуванням даних судово-медичного криміналістичного дослідження) виникли від колюче-ріжучої дії плаского односторонньо-гострого предмета типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо.

Характер та об`єм виявлених ушкоджень, їх зовнішній вигляд, відсутність клітинних реакцій з травмованих тканин (гістологічно) вказують на те, що від моменту їх спричинення до настання смерті пройшов короткий проміжок часу, який вимірюється хвилинами десятками хвилин (не більше 30-40 хвилин).

Проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням аорти має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Колото-різані поранення правого плеча мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_11 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням аорти, що обумовило розвиток гемоперикарду з послідуючою тампонадою кров`ю навколосерцевої сорочки. В крові знайдено етиловий спирт в концентрації 1,27 проміле (т.1 а.с.31-36);

- висновку судово-медичної (комісійної) експертизи № 98-2016/о від 30.08.2016, при проведенні якої експерти дійшли аналогічного висновку про наявність у ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, їх розташування, ступінь тяжкості і причину смерті.

Крім того, під час огляду трупа ОСОБА_15 спеціалістом на місці події була відмічена наявність рани в лобній ділянці справа, верифікована як колото-різана, і наявність якої не було відмічено експертом при проведенні судово-медичної експертизи трупа. Наявні фотозображення трупа ОСОБА_15 , в тому числі його голови, дозволяють стверджувати, що в лобній ділянці мало місце ушкодження, опис якого дає підстави верифікувати його як рану, виникнення якої внаслідок дії гострого предмету можна виключити, а вважати її утворення як наслідок прижиттєвої дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, до складу якої входили ребра, які сходяться під двох-/трьохгранним кутом не виключається внаслідок падіння потерпілого з контактуванням даною анатомічною ділянкою об кут/край підвіконня.

Дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції в крововиливах) свідчать про те, що всі чотири колото-різані поранення були спричинені потерпілому в короткий проміжок часу, встановити чітку послідовність їх спричинення неможливо, і після їх отримання потерпілий прожив не більше 30 хвилин.

Приймаючи до уваги характер та вираженість трупних явищ, зафіксованих при огляді трупа на місці події (з урахуванням причини смерті потерпілого), можна вважати, що смерть ОСОБА_15 настала приблизно в проміжок часу між 19 та 20 годинами 24.03.2014, а характер та вираженість трупних явищ корелюють з визначеним проміжком часу.

ОСОБА_15 було спричинено 4 колото-різаних поранення, кожне з яких супроводжувалося кровотечею. Дана кровотеча була як внутрішньою (наявність крові та її згортків у порожнинах трупа, крововилив у тканини по ходу ранових каналів), так і зовнішньою наявність плям крові на підлозі, на стільці, просякнення кров`ю одягу потерпілого. Встановити точну кількість крововтрати неможливо. Можна лише стверджувати, що внутрішня крововтрата складала не менш 900 мл кількість крові в порожнинах (права плевральна, навколосерцева сумка) трупа.

Умовно (без врахування компенсаторних реакцій організму на крововтрату, чітко врахувати які неможливо) можна визначити час, за який з дефекту аорти в порожнину навколосерцевої сумки потрапило близько 750 мл крові, використовуючи об`ємні втрати у рівнянні непереривності потоку, і в даному випадку, такий час може складати приблизно від 60 до 250 секунд (1-4 хвилини).

Після отримання ОСОБА_11 4-ох колото-різаних поранень останній не був позбавлений (перебував у свідомості) можливості спілкуватися з оточуючими, звати на допомогу, самостійно пересуватися тощо, і це відбувалося до розвитку коллаптоїдної реакції (внаслідок падіння тиску крові та гіпоксії головного мозку) протягом періоду часу, який не перевищував вищевказані 1-4 хвилини, після чого зазначена можливість виключається.

Свідком ОСОБА_13 при одночасному її допиті 16.07.2014 з підозрюваним ОСОБА_9 зазначений лише спосіб отримання ОСОБА_11 рани на голові, утворення якої не виключається внаслідок падіння останнього з контактуванням лобною ділянкою справа об кут/край підвіконня (т.3 а.с.213-230);

- висновку імунологічної експертизи № 144 від 06.05.2014, згідно з яким на наданому на дослідження фрагменті косметичної палички (об. № 1), вилученому в приміщенні кафе Синій птах з підлоги біля столика в кімнаті № 1 на просп. Бажана, 3 (юридична адреса вул. Декабристів, 9), виявлена кров людини. При визначенні її групової належності виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_11 (т.1 а.с.45-49).

Під час судового провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину не визнав, заперечуючи свою причетність до спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

При цьому обвинувачений показав, що 24 березня 2014 року, дійсно, був у кафе Синій птах, де у нього була запланована зустріч з клієнтом. Коли прийшов у кафе, присів у великому залі біля стінки. В цьому залі висів телевізор, навпроти якого сиділи ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , в іншому малому залі знаходились ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яка грала у комп`ютерні ігри, поруч за столиком сиділи ОСОБА_17 зі своїм чоловіком ОСОБА_18 та ще одним чоловіком, йому невідомим. Він замовив пиво, взяв пульт у ОСОБА_11 і на прохання ОСОБА_13 відтворив записи з флешки. О 18 годині 45 хвилин розпочалась програма Факти, ОСОБА_13 повернулась у маленький зал, за нею вийшов ОСОБА_10 , а він вийшов на вулицю, щоб набрати клієнта, але той не відповів. Коли повернувся в кафе по сумку, ОСОБА_11 сидів один. Він забрав речі та пішов з кафе, оскільки йому потрібно було у відділення ПриватБанку. Конфлікту з потерпілим, якого він бачив декілька разів, але особисто не спілкувався, у нього не було. Кафе відвідував з 2011 року, як мінімум, раз на тиждень, а то й частіше. Про те, що в приміщенні кафе сталося вбивство, дізнався десь 25-26 березня, йому сказали, що чоловіка вдарили по голові, хоча 25 березня, коли він вранці проходив повз кафе, воно було відкрите, не опечатане. Приблизно через два тижні після того, 13 квітня, проходячи повз кафе, він побачив розбите скло, вікно було забите фанерою. 17 квітня він знову прийшов у кафе, у ОСОБА_13 був день народження, хотів привітати її та дізнатися, що сталося. Однак ОСОБА_13 була п`яна, тому, не заходячи, пішов далі. Про те, що його підозрюють у вбивстві ОСОБА_11 , дізнався тільки в поліції, де його допитували у досить грубій формі і здійснювали фізичний тиск. Він був дуже здивований тим, що його затримали, оскільки від цих подій пройшло більше місяця, свідки знали, де він мешкає, і номер його телефону.

Крім того, ОСОБА_9 додав, що в той час, як він розмовляв по телефону, з кафе виходив якийсь чоловік, однак описати його не може, оскільки не придав цьому значення. За 3-4 години він повернувся в кафе, щоб допити пиво, але побачив, що там перетягують якісь важкі предмети по типу холодильника, і не став заходити, щоб його не попросили про допомогу. Звертав увагу, що обстановка у кафе після того, як він пішов, була змінена. Припускає, що свідки намагаються чиюсь провину перекласти на нього.

Цим показанням суд у вироку дав оцінку і правильно не взяв їх до уваги, оскільки показання свідків, які хоча і не були очевидцями нанесення потерпілому ударів невстановленим предметом типу клинка ножа, у сукупності з іншими доказами беззаперечно доводять той факт, що в момент заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, крім нього і ОСОБА_9 у приміщенні великого залу інших осіб не було, і одразу після цього обвинувачений залишив приміщення кафе.

Твердження захисника про те, що в обстановку місця події вносились зміни, є надуманими. Рушник, яким ОСОБА_12 намагалася зупинити кров потерпілому, вона викинула на сміття, а вже після того, як працівники поліції поїхали, спалила. Ці показання хоча і не викладені у вироку, однак вони містяться на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції. Сумочка потерпілого не зникала, а її передав ОСОБА_10 працівник поліції.

Дійсно, під час огляду місця події рушник та сумочка потерпілого не вилучалися, однак, яким чином вказані обставини могли вплинути на висновки суду, захисник не вказує, а посилання на те, що нібито зміни в обстановку свідчать про зацікавленість свідків, є виключно суб`єктивною думкою сторони захисту.
Показання свідка ОСОБА_13 не містять конкретних даних про механізм заподіяння ОСОБА_11 колото-різаних поранень, у зв`язку з чим доводи в апеляційній скарзі, що ці показання не відповідають механізму заподіяння тілесних ушкоджень, є безпідставними. Свідок не бачила, як потерпілому наносились удари предметом типу клинка ножа, у зв`язку з чим призначення повторної судово-медичної експертизи з метою перевірки їх спроможності у цій частині було недоцільним.
Недоречними є і посилання в апеляційній скарзі на характеристику обвинуваченого свідком ОСОБА_12 як спокійної людини, оскільки вона жодним чином не спростовує висновки суду про вчинення ОСОБА_9 умисного вбивства. До того ж, свідок повідомляла суду і про нетактовну поведінку обвинуваченого по відношенню до відвідувачів кафе.
Доводам сторони захисту про можливу присутність у кафе іншої особи, яка після того, як ОСОБА_9 пішов, могла вбити ОСОБА_11 , що можна було встановити шляхом призначення судової дактилоскопічної експертизи, надавши на дослідження слід пальця, вилучений з бокалу на столику, де, за твердженням свідків, сидів ОСОБА_9 , суд у вироку дав оцінку і правильно не взяв їх до уваги.

Враховуючи те, що сторона захисту припускає належність цього сліду як ОСОБА_9 , так і іншій особі, а приміщення кафе є громадським місцем з відкритим доступом, ідентифікація сліду не має істотного значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Суд апеляційної інстанції також не вбачає підстав для призначення вказаної експертизи, оскільки навіть у разі належності сліду іншій особі, а не обвинуваченому, це не підтверджує і не спростовує його версію, що після того, як він пішов з кафе, в якому залишався потерпілий, ймовірно, заходили інші відвідувачі до приїзду швидкої медичної допомоги та працівників поліції.

Дійсно, згідно з висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 200 від 26.06.2014 на наданій на дослідження куртці, вилученій під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , виявлена кров людини, і при визначенні групової належності антигени А і В не виявлені, тобто даних про можливість походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_11 дослідженням не отримано (т.4 а.с.5-9).

Не було встановлено і знаряддя злочину, оскільки згідно з висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 202-МК від 18.07.2014 в утворенні колото-різаних ран на тілі ОСОБА_11 не є можливим виключити як клинок кухонного ножа № 4, так і клинок кухонного ножа № 5, що представлені на експертизу, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 (т.5 а.с.12-22).

Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_9 був затриманий 29.04.2014, тобто більше ніж через місяць після вбивства ОСОБА_11 , а обшук за місцем його проживання проведено 05.05.2014, відсутність даних про походження слідів крові від потерпілого ОСОБА_11 на вилученій під час обшуку куртці, а так само відсутність знаряддя кримінального правопорушення не дає жодних підстав для сумніву в тому, що кримінальне правопорушення вчинено саме обвинуваченим. Додатково колегія суддів зауважує, що під час досудового розслідування та судового провадження в суді першої інстанції не було встановлено, в якому одязі був обвинувачений, коли знаходився у приміщенні кафе.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд згідно з ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільно небезпечний наслідок якого є непоправним, конкретні обставини справи, а також особу винного та його відношення до вчиненого діяння та його наслідків, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, думку потерпілої, і правильно призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті відповідного закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 8 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3