Київський апеляційний суд
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2021, -
ВСТАНОВИВ
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2021 закрито провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ ВП-4 Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 11.10.2021 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 №20 від 03.10.2021 про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у порядку ст. 170 КПК України, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2021 за №0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_2 , не погодившись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу слідчого судді, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2021 про закриття провадження у справі та передати справу на розгляд до місцевого суду.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за нею, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
11-1) продовження відсторонення від посади;
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;
13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, норми кримінального процесуального закону України чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, таким чином забезпечуючи апеляційне оскарження рішень суду (слідчого судді).

Натомість, ухвала слідчого судді про закриття провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ ВП-4 Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 11.10.2021 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 №20 від 03.10.2021 про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у порядку ст. 170 КПК України, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2021 за №0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, була розглянута по суті в межах повноважень слідчого судді і вказана ухвала слідчого судді не охоплюється ст. 309 КПК України, що свідчить про те, що вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Окрім того, суддя доповідач одночасно зауважує на наступному.

Так, апеляційна скарга ОСОБА_2 подана в електронній формі шляхом її направлення на електрону адресу Київської апеляційного суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом (КПК України). Згідно ч. 3 ст. 9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосується кримінального провадження, повинні відповідати КПК України. Так, ч. 1 ст. 396 КПК України чітко встановлює, що апеляційна скарга подається в письмовій формі. Станом на дату надходження апеляційної скарги, Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не затверджено, а відтак на даний час відсутні підстави для звернення до суду в системі "Електронний суд", що унеможливлює подачу апеляційної скарги в електронній формі.

Листом ДСА України від 23.01.2019 №15-1446/19 роз`яснено, що отримані місцевими та апеляційними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему "Електронний суд" мають реєструватися і розглядатися в установленому порядку, а такий порядок (ЄСІТС) КПК України наразі не встановлює. Тобто діє існуючий порядок щодо звернення до суду і вимог до апеляційної скарги, передбачений КПК.
Також слід зазначити, що у газеті "Голос України" (№42(7048) від 01.03.2019 опубліковано повідомлення ДСА України, згідно якого відповідно до Рішення ВРП від 28.02.2019 №642/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання нею оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" (№229(6984) від 01.12.2018.
Тобто, на час подання апеляційної скарги Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не запроваджено, відповідні зміни до КПК України не внесені, що унеможливлює прийняття апеляційної скарги в електронній формі.

Крім того, вказана апеляційна скарга не містить власноручного підпису апелянта, як того обов`язково вимагає ч. 5 ст. 396 КПК України.

Щодо наданого апелянтом протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, то суддя доповідач виходить з наступного.
Закон України "Про електронний цифровий підпис", втратив чинність на підставі Закону України № 2155-VIII від 05.11.2017. Наразі діє Закон України "Про електронні довірчі послуги" від 05.10.2017 №2155-VIII в редакції від 13.02.2020 (підстава - 440 IX).
Відповідно до ч. 5 ст. 17 вищевказаного Закону, здійснення правосуддя з використанням кваліфікованого електронного підпису чи печатки або інших засобів електронної ідентифікації, вчиняється в порядку, встановленому законом. Тобто дана норма права є бланкетною і відсилає до нормативно-правового акту, який регулює порядок провадження у кримінальних справах (кримінальних провадженнях) - КПК України, в якому, як зазначено вище, не внесено відповідних змін щодо впровадження ЄСІТС і який, в свою чергу, висуває чіткі вимоги до апеляційної скарги, передбачені ст. 396 КПК України, про що зазначено вище.

Відповідно, апеляційна скарга, яка згідно вимог ч. 1 ст. 396 КПК України має бути подана в письмовій (не електронній) формі, може бути підписана лише власноручним підписом, враховуючи, що іншого порядку КПК не передбачає.

У даному випадку не порушується принцип розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, тобто відсутність процедури подачі документів в електронному вигляді до початку роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не позбавляє апелянта можливості звернення до суду шляхом подання апеляції та інших документів у письмовому вигляді. Така позиція цілком ґрунтується на позиції висловленій в Рішенні ЄСПЛ "Меньшакова проти України" (заява №377/02, рішення від 08.04.2010, а саме п.53).
Аналогічна правова позиція також викладена в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 9901/43/19 (П/9901/43/19).
До того ж, суддя доповідач звертає увагу, що ст. 45 Регламенту Європейського суду з прав людини, встановлює такі самі вимоги до форми скарги та передбачає, що будь-яка скарга до ЄСПЛ, яка подана у відповідності до ст. ст. 33 або 34 Конвенції, подається лише у письмовій формі та повинна бути підписана заявником або його представником власноруч.

Таким чином, враховуючи, що насамперед апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, суддя доповідач приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, при цьому зауважує на формі звернення до суду апеляційної інстанції, яка встановлена КПК України і повинна дотримуватися апелянтом.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ
У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2021 відмовити.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі на неї касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_1