Справа № 643/1882/22
Провадження № 1-кс/643/684/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000267 від 26.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України про примусове відібрання зразків, -
встановив:

09.02.2022 старший слідчий СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із клопотанням, погодженим з прокурором Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове відібрання у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбитків та відтисків пальців рук та долонь і біологічних зразків букального епітелію.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скоїв умисний тяжкий корисний злочин за наступних обставин:
26.01.2022 близько 02-45, точний час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 з знаходились біля будинку № 43 по проспекту Московському в м. Харкові де побачили потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В цей час у ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , виник спільний злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій),вчинений за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_6 , реалізуючи свій спільний єдиний злочинний прямий умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), діючи із корисних спонукань, відкрито, з метою власного незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов разом з ОСОБА_5 до потерпілого ОСОБА_7 притиснувши його до стіни, дістав з кишені куртки ніж та почав ним погрожувати потерпілому ОСОБА_7 та забрав собі мобільний телефон потерпілого ТМ «Honor 8х», вартість якого на даний час встановлюється.
Одночасно з цим, ОСОБА_5 , виконуючи свою частину спільного злочинного умислу, направленого на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), діючи із корисних спонукань, відкрито, з метою власного незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином почав погрожувати потерпілому фізичною розправою та вимагати грошові кошти, на що потерпілий ОСОБА_7 сприйняв його погрози як реальні, хвилюючись за своє життя та здоров`я, дістав гаманець та віддав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1050 гривень 00 копійок.
Після цього, ОСОБА_6 продовжуючи виконувати свою частину спільного злочинного умислу, погрожуючи фізичною розправою та ножем, почав вимагати у потерпілого віддати йому сумку, вартість якої на даний час встановлюється, з особистими речами, а саме зарядного пристрою до мобільного телефону, вартість якого на даний час встановлюється, та грошовими коштами в сумі 69 гривень 30 копійок, на що потерпілий ОСОБА_7 сприйняв його погрози як реальні, хвилюючись за своє життя та здоров`я, віддав йому свою сумку з вищевказаним майном, тим сам ОСОБА_6 відкрито та продовжуючи погрожувати фізичною розправою заволодів майном ОСОБА_7 .
Таким чином ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 заволоділи майном потерпілого, покинули місце вчинення злочину та подальшому розпорядились викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, розмір якої на даний час встановлюється.
26.02.2022 року о 03:12 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.276 КПК України, на підстав добутих доказів, через наявність достатніх підстав для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_7 , 26.02.2022 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , азербайджанцю, уродженцю м. Баку, громадянину Азербайджану, неодруженому, офіційно не працевлаштованому, студенту ХНУВС, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
26.02.2022 в період часу з 04:30 по 06:00 за адресою: АДРЕСА_1 проводився огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на розкладний ніж.
27.01.2022 вилучений об`єкт направлено до Харківського НДЕКЦ ГУНП МВС України для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.
26.01.2022 прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання зразків букального епітелію у ОСОБА_5 для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Зазначена постанова цього ж дня була вручена підозрюваному ОСОБА_5 у присутності його захисника та перекладача.
26.01.2022 прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання відбитків пальців лівої та правої руки, а також долонь, відібрання змивів з пальців правої та лівої руки, долонь у ОСОБА_5 . Зазначена постанова цього ж дня була вручена підозрюваному ОСОБА_5 у присутності його захисника та перекладача.
26.01.2021 від ОСОБА_5 надійшла заява про відмову у наданні зазначених зразків.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання в їх відсутність, клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_8 до початку судового засідання подали заяву, в якій просили розглянути клопотання у відповідності до норм чинного КПК України, зазначили, що заперечують проти задоволення клопотання, оскільки примусове відібрання зразків ДНК (букального епітелію), згідно практики ЄСПЛ є порушенням прав підозрюваного, так я буде відбуватись без волі людини та примусово.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши документи, оцінивши докази, якими слідчий обґрунтовує клопотання, доходить такого:
За положеннями ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В свою чергу ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Приписами ст.26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України, відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому ст.ст.160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності до ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар.

Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення кримінального правопорушення, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

За наведених обставин, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_5 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а також оскільки до суду не надано доказів того, що останній має відношення до вилученого ножа, оскільки відповідно до пред`явленої підозри саме ОСОБА_6 дістав з кишені куртки ніж та почав ним погрожувати потерпілому ОСОБА_7 , вимоги слідчого, викладені у клопотанні про примусове відібрання зразків, про відібрання зразків букального епітелію у ОСОБА_5 для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи є необґрунтованими і тому слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення в цій частині.

При цьому, отримані за результатами дактилоскопічної експертизи фактичні дані мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та можуть бути використані як докази, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, а також з врахуванням того, що сторона обвинувачення довела наявність достатніх підстав вважати, що відібрання відбитків пальців лівої та правої руки, а також долонь підозрюваного ОСОБА_5 необхідне для проведення експертного дослідження, а сама по собі отримана інформація або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні; ці відомості можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення примусового відібрання відбитків пальців лівої та правої руки, а також долонь для проведення дактилоскопічної експертизи в даному кримінальному проваджені, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в цій частині.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що з метою дотримання прав особи та належного відбору відбитків пальців рук, а також долоней, такий відбір необхідно здійснювати із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.107, 159, 163, 164, 245, 309, 372 КПК України, -

постановив :

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000267 від 26.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, про примусове відібрання відбитків та відтисків пальців рук та долонь і біологічних зразків букального епітелію - задовольнити частково.

Дозволити старшому слідчому СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 примусово відібрати відбитки та відтиски пальців рук та долонь підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Здійснення примусового відбирання відбитків та відтисків пальців рук та долонь у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручити співробітникам Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області із залученням спеціалістів.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Встановити строк дії цієї ухвали один місяць, тобто до 10.03.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1