УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову дізнавача ВД Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 від 14 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001708 від 23 червня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову дізнавача ВД Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 14 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001708 від 23 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.
В поданій скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову, посилаючись на те, що текст оскаржуваної постанови зводиться до короткого викладу обставин зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, без будь-якого аналізу отриманих в ході досудового розслідування доказів, у зв`язку з чим, незрозуміло на підставі яких фактичних даних дізнавач дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження. Крім того, із постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим під час досудового розслідування не проведено слідчої дії з метою перевірки та встановлення відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, дізнавачем не було проведено досудове розслідування в повному об`ємі, не вжито всіх дій, передбачених КПК України для встановлення дійсних обставин кримінального провадження, у зв`язку з цим, вважає, що постанова про закриття кримінальнного провадження є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. 12 листопада 2021 року до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі.
Дізнавач, постанова якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала скаргу та дізнавача, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 26 КПК України передбачено що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом встановлено, що відділом дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001708 від 23 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.
Відповідно до постанови дізнавача ВД Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 14 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001708 від 23 червня 2021 року, вказане кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.
В мотивувальній частині постанови слідчий зазначає, що «До елементів складу злочину належать об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона діяння. Відсутність хоча б одного елементу складу злочину, свідчить про те, що подія не може розцінюватись як злочин, тому відсутність складу злочину є правовою підставою для закриття кримінального провадження.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 125 КК України, характеризується прямим або непрямим умислом.
Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконних шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь».
З наданих матеріалів кримінального провадження № 0001708 від 23 червня 2021 року, слідчим суддею було встановлено, що в ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , про що свідчить протокол допиту останнього від 23 червня 2021 року та отримано висновок експертного дослідження № 041-1270-2021 на підставі направлення на судово-медичне обстеження потерпілого ОСОБА_4 .
Згідно з частиною другою статті 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зі змісту статті 84 КПК України вбачається, що обставини кримінального провадження встановлюються на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У свою чергу, статтею 91 КПК України визначено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За своєю суттю закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування, тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статті 2, 284 КПК України).
Зі змісту частини п`ятої статті 110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Наданими до суду матеріалами кримінального провадження № 0001708 від 23 червня 2021 року доводи заявника про те, що в оскаржуваній постанові не міститься жодних посилань на проведення будь-яких слідчих та процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини та оцінка слідчим отриманих доказів, не спростовані.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження № 0001708 від 23 червня 2021 року є необґрунтованою, оскільки неможливо зрозуміти, на підставі яких доказів було встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, так як слідчий не послався на жодну обставину, встановлену під час досудового слідства та на будь-які слідчі процесуальні дії, які ним були вчинені для встановлення цих обставин. Також слідчим не надано жодної оцінки зібраним доказам та встановленим під час досудового розслідування обставинам та не зазначені підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють його закриття.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись статтями 24, 36, 220, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.
Постанову дізнавача ВД Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 14 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001708 від 23 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1