Категорія: ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 190 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2021 року, яким -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька, Волинської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не працюючий, раніше неодноразово судимий, востаннє: 18.12.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та йому призначено покарання:
-за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року з розрахунку один день обмеження волі - вісім годин громадських робіт призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 5 (днів) обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , 16.05.2021 близько 12:00год., перебуваючи в квартирі за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужого майна, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, шляхом обману, під приводом користування мобільним інтернетом на обумовлений з потерпілим строк, повторно, заволодів мобільним телефоном марки Xiomi модель Redmi Note 6 Pro 3/32 ГGb IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який того ж дня реалізував до ПТ Ломбард Заставно-Кредитний Дім, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/5317-ТВ від 29.06.2021 становить 2338 грн. 33 коп., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2020 ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. З 26.01.2021 засуджений поставлений на облік Луцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, при цьому, належним чином письмово ознайомлений з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що у останнього відібрано підписку.
В подальшому, 22.02.2021 засудженого ОСОБА_7 направлено до КП «Луцький зоопарк», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 16, та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 24.02.2021.
Однак, засуджений ОСОБА_7 , будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт: 05.04.2021, 06.04.2021, 08.04.2021, 09.04.2021, 12.04.2021, 13.04.2021, 14.04.2021, 15.04.2021, 16.04.2021, 19.04.2021, 20.04.2021, 21.04.2021, 22.04.2021, 23.04.2021, 26.04.2021, 27.04.2021, 28.04.2021 без поважних на те причин не з`явився для відбування громадських робіт. В подальшому, у травні - серпні 2021 року, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, продовжив без поважних причин не з`являтися до КП «Луцький зоопарк», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 16, та станом на 17.08.2021 призначені вироком суду громадські роботи у повному обсязі не відпрацював, що згідно вимог ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Просить вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання змінити, та звільнити від його відбуття на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчинені злочину, та кримінального проступку, за який його засуджено, обґрунтовано встановлений судом в порядку ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 та ч. 2 ст. 190 КК України є правильною і також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_7 не працює, раніше судимий, судимість на знята та не погашена у встановленому законом порядку,вчинив, зокрема, умисний корисливий злочин, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, а обставинами, що обтяжують покарання рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, і це не оспорюється в апеляційній скарзі та з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції обвинувачений, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання обвинуваченим реально, разом з тим, знайшов за можливе і необхідне призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, окрім того і відсутні підстави для призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, суд не вбачає.

Доводи обвинуваченого, які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2021 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді