Справа № 190/556/21
Провадження №1-кп/190/89/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті П?ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000827 від 23.10.2019 року, стосовно
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комісарівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює заступником голови РК профспілки, одружений, має дитину інваліда, раніше не судимий,-
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 скоївумисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

13.10.2019 року близько 11 год 00 хв. ОСОБА_5 знаходився біля домоволодіння, де проживає, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та займався господарськими справами біля подвір`я, а саме поклав посередині тротуару азбестову шиферину. Вказані дії побачила сусідка ОСОБА_4 , яка перебуває у неприязних відносинах з останнім та якій не сподобались дії ОСОБА_5 , і вона почала робити йому зауваження. В свою чергу у ОСОБА_5 обуреного зауваженнями від ОСОБА_4 та на підґрунті давнішніх неприязних відносин раптово виник злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . В той же день, тобто 13.10.2019 року близько 19 год. 10 хв., ОСОБА_5 продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , за допомогою металевої тачки погрузив на неї вищевказану шиферину і підійшов до ОСОБА_4 , яка перебувала попереду металевої тачки і штовхнув останню даною тачкою в область передньої поверхні правого стегна. ОСОБА_4 в свою чергу почала захищатися, а ОСОБА_5 поставив металевий візок, підійшов до ОСОБА_4 та знаходячись обличчям до обличчя, в положенні стоячи, наніс долонями та кулаками правої та лівої рук хаотичні удари в область обличчя та грудної клітки в кількості не менше 10 ударів, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №652- «Е» від 17.03.2021 р. у вигляді синця на підборідді праворуч з переходом на слизову оболонку, 12-ти синців: на задній поверхні правого плеча у верхній третині, на передньо - зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині з частковим переходом у ліктьову ямку, на передній поверхні правого плеча в середній третині та нижній третині, на передній поверхні правого передпліччя в середній третині на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині з частковим переходом на променево-зап`ястковий суглоб на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині на грудній клітині ліворуч по передньо-паховій лінії в проекції 4-го міжребір`я на передній поверхній правого стегна у нижній третині та на зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, садна на тильній поверхні правої кисті в проекції середньої фаланги 4-го пальця, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав частково та пояснив, що приблизно 11.10.2020 року з метою збереження «отмостки», яка почала руйнуватися, він поклав шиферину; наступного дня шиферина зникла; 13.10.2020 року побачив цю шиферину на смітнику і зрозумів, що це вчинила потерпіла. Він погрузив шиферину на тачку та повернув на те місце, де спочатку її поклав. В цей час підбігла потерпіла та почала в грубій наказові формі робити йому зауваження та схопила шиферину, від чого шиферина зламалася. Він потягнувся за шифериною, а потерпіла в цей час кинулася н нього з кулаками, почала бити. Він однією рукою тримав шиферину, а іншою закривався від ударів потерпілої. Вважає, що потерпіла отримала тілесні ушкодження, коли била його. Не заперечує, що міг випадково спричинити їй тілесні ушкодження коли відмахувався, захищаючись від її ударів і у нього також були тілесні ушкодження, але він з цього приводу нікуди не звертався. Навмисно тілесні ушкодження потерпілій не спричиняв, бійки не було, було лише махання руками. Також пояснив, що з потерпілою у них давно склалися неприязні відносини, на підставі чого виникали сварки.
В процесі розгляду справи обвинувачений змінив свою позицію щодо частково визнання своєї вини та зазначив, що потерпіла сама на нього напала, а він змушений був захищатися щоб потерпіла не заподіяла йому тілесних ушкоджень. Крім того зазначив, що під час своєї самооборони не міг заподіяти потерпілій тілесні ушкодження, що зазначені у висновку експерта.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала суду покази, відповідно до яких у неї з обвинуваченим приблизно з 1996 року склалися неприязні відносини, в зв`язку з чим постійно виникали сварки. 13.10.2020 року близько 19 години у них з обвинуваченим раптово виникла сварка, в ході якої обвинувачений спричинив їй тілесні ушкодження. Вона викликала працівників поліції. Також пояснила, що свідком подій були дружина обвинуваченого, яка не намагалася припинити протиправні дії свого чоловіка, та ОСОБА_6 . Останній зателефонував до ОСОБА_7 і лише після того, як ОСОБА_7 вийшов на вулицю, обвинувачений припинив бити її. Потім вона зателефонувала до сина, який забрав її в м.Дніпро, де вона і пройшла судово-медичну експертизу. Крім того пояснила, що раніше обвинувачений також спричиняв їй тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в той вечір (точну дату не пам`ятає), перебуваючи у власній квартирі почув, що в під`їзді відбувається конфлікт. Приблизно через п`ять хвилин він вийшов в під`їзд та побачив там обвинуваченого ОСОБА_5 і потерпілу ОСОБА_4 . Після того, як він зробив їм зауваження, вони вийшли на вулицю і вже там продовжили скандал. Бійки між обвинуваченим та потерпілою не бачив; під час скандалу обвинувачений та потерпіла кричали один на одного. Потерпіла говорила, що ОСОБА_5 побив її, тому він порекомендував їй викликати поліцію. Також пояснив, що конфлікти між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбуваються постійно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ввечері (точної дати та часу не пам`ятає), вона з сусідкою ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) сиділи на лавці біля будинку і розмовляли. До них підійшла потерпіла ОСОБА_4 , яка теж приєдналася до розмови. Побачивши як до будинку підійшов обвинувачений разом із своєю дружиною, потерпіла швидко пішла до них. Потім свідок почула скандал, розмову на підвищених тонах. Що конкретно відбувалося між обвинуваченим та потерпілою, вона не бачила, оскільки вже були сутінки і вона знаходилася на відстані приблизно 50 метрів від них.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала суду покази, відповідно до яких в минулому році, під вечір (точної дати та часу не пам`ятає) вона вийшла з під`їзду і побачила потерпілу, яка сиділа на лавці, плакала і говорила, що ОСОБА_5 її побив. Саму сутичку між обвинуваченим та потерпілою вона не бачила. У потерпілої на обличчі було почервоніння як від удару. Також пояснила, що одного разу була свідком того, як обвинувачений побив хлопчика.
Свідок ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні пояснив, що він був свідком конфлікту між обвинуваченим та потерпілою; точну дату та час подій не пам`ятає. Знаходився від них на відстані приблизно 50 метрів. Бачив як між ними відбувалась перепалка, штовханина, як обвинувачений вдарив потерпілу рукою, але куди саме не побачив. Потім він зателефонував ОСОБА_7 та попросив щоб він вийшов і розборонив. Після того, як ОСОБА_7 вийшов та пояснив, що так робити не можна, конфлікт припинився. Також пояснив, що знає обвинуваченого та потерпілу близько 10 років, конфлікти між ними відбуваються постійно. В той день потерпіла поводила себе агресивно; штовханина була з обох боків.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала суду покази, відповідно до яких приблизно два роки тому, близько 18 години (точної дати та часу не пам`ятає) вона разом з ОСОБА_14 сиділи на лавці та розмовляли. До них підійшла ОСОБА_4 і з обурюванням розповіла, що ОСОБА_5 кладе шиферину, яка заважає їй. Потім вони побачили як до будинку підійшов обвинувачений з дружиною і ОСОБА_4 , швидко направилась до останніх. Після цього вона почула сварку; бійку не бачила і взагалі що відбувалось не бачила, оскільки вже було темно. Чула як потерпіла кричала «ти її туди не положиш»; чула словесну перепалку. Після того як ОСОБА_7 зробив їм зауваження, сварка припинилася. Також пояснила, що обвинуваченого та потерпілу знає з дитинства; що потерпіла є скандальною людиною і від людей їй відомо, що потерпіла «дістає» обвинуваченого; ніколи не бачила щоб обвинувачений бив потерпілу; на допомогу потерпіла не кликала, було чути лише крики, мат.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.9), - 23.10.2019 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 22.10.2019 року внесено відомості про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.82), - ОСОБА_4 повідомила про те, що ОСОБА_5 в процесі сварки чотири рази вдарив її.
Згідно висновку судово-медичного експерта від 18.10.2019 року (а.с.83-84), - у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і могли бути спричинені в термін, на який вказує обстежена;
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2021 року (а.с.86-90), - потерпіла ОСОБА_4 показала та розповіла яким чином ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження;
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.04.2021 року (а.с.96-99), - свідок ОСОБА_12 розповів про те, яким чином ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4
згідно висновку експерта №654е (а.с.110-111), - локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.
згідно висновку експерта №652е (а.с.112-114), - виявлені на тілі ОСОБА_4 тілесні ушкодження спричинені від неоднократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів) і могли бути отримані в термін, на який вказувала обстежена.
згідно повідомлення про підозру (а.с.118-120), - ОСОБА_5 30.04.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, - доведеною, а його дії кваліфіковано правильно.
Судом не знайдено належних та допустимих доказів обставин, про які зазначив обвинувачений щодо перебування його в стані афекту внаслідок протиправних дій потерпілої та про те, що потерпіла на нього напала, а він діяв з метою самозахисту.
Так, відповідно до ч.1 ст.36 КК України, - необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно ч.4 ст.36 КК України, - особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту.

Під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, про які вказує обвинувачений як то, напад на нього самої потерпілої, перебування його на той момент в стані сильного душевного хвилювання, та те, що він діяв в межах необхідної оборони.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
До обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, яка має інвалідність.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та наявність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 буде покарання у виді штрафу.
Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П`ятихатського районного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1