Справа № 404/8314/21
Номер провадження 1-кс/404/2983/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника - ОСОБА_3 розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000624, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою, відповідно до якої просив:

-поновити строк звернення зі скаргою на постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000624;

-постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000624 скасувати.

На обґрунтування скарги зазначено, що під час досудового розслідування слідчим не було вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Скаржник вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити. Вважає, що досудове розслідування проведене не в повному обсязі.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови вказав, що отримав її 18.08.2021 року та звернувся наступного дня з аналогічною скаргою до слідчого судді Ленінського районного міста Кіровограда, яка була йому повернута, у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності. Ухвалу слідчого судді про повернення скарги, він отримав 01.11.2021 року тільки після особистого звернення до канцелярії суду.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою. Через канцелярію від Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області на запит суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000624.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебували матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000624 від 07.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

28.07.2021 року слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майор поліції ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження №№0000624 від 07.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 я. 1 ст. 284 КК України.

На обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження слідчий вказав, що в ході розслідування кримінального провадження у передбачений КПК України спосіб витребувано та долучено відповідне рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року у справі №1140/2714/18, яким адміністративний позов ОСОБА_5 . До УПФУ в Кіровоградській області задоволено частково та зобов`язано провести розрахунок пенсії за віком; витребувано інформацію по виконавчому провадженню за рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року у справі №1140/2714/18 з відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Кіровоградській області, інформацію щодо виконання вказаного рішення в частині врахування доходу за період з 01.01.1996 по 31.12.2000 під час трудової діяльності ОСОБА_3 в ТОВ «НКТ» з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Так, в ході досудового розслідування провадження встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі 31140/2714/18 звернено до виконання відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та відкрито 22.12.2018 виконавче провадження №АСВП 5736878, яке наразі завершено.

УПФ України в Кіровоградській області на виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, що підтверджується рішенням про перерахунок №37 з датою розрахунку 11.12.2018 та показами самого ОСОБА_3 .

Крім цього, факт виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі 31140/2714/18 підтверджується відповідними рішеннями Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/527/19 від 27.03.2019 про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до ГУПФУ в області про стягнення недоплаченої пенсії та у справах №340/468/19, №340/293/19.

Також встановлено, що УПФ в області на перевірку достовірності даних надано запит до відповідних органів РФ та встановлено розбіжності в записах у трудовій книжці та відсутність інформації у системі індивідуального обліку Пенсійного фонду РФ.

За результатами вказаної перевірки на підставі п.1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово припинено виплату пенсії за рішенням територіального органу Пенсійного фонду, що не може свідчити про умисне невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі №1140/2714/18, адже суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість це зробити.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України та кореспондується з постановою Верховного суду України від 12.02.2020 №659/1012/18.

З досліджених матеріалів кримінального провадження №0000624 встановлено, що слідчим під час розслідування вказаного кримінального провадження було вчинено наступні дії: допитано ОСОБА_3 ; направлено запити до ГУ ПФУ про отримання інформації щодо отримання пенсійного забезпечення за віком громадянином ОСОБА_3 та щодо виконання рішення Кіровоградського окружного суду від 16.11.2018 року; направлено запити до УДВС ГТУЮ області, Кіровоградського окружного адміністративного суду, ГУ ПФУ та отримано відповіді на них; долучено рішення судів, прокурором надано вказівки слідчому для ефективного розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому, прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Скаржник на обґрунтування скарги зазначав, що рішення про закриття кримінального провадження слідчим прийнято необґрунтовано та незаконно, оскільки слідчим проведено досудове розслідування не в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Об`єктом злочину ст. 382 КК України є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень.

Суб`єктом злочину з урахуванням спеціальних вимог відповідною частиною статті до суб`єкту злочину виступає: фізична особа, проти якої прийнято та винесено судове рішення та зобов`язано вчинити певні дії або утриматись від таких; юридична особа в особі посадової особи керівника, який виступає від імені та в інтересах такої; службова особа відповідного державного органу як спеціальний суб`єкт злочину, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити останньому. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Об`єктивна сторона злочину полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або перешкоджання їх виконанню.

За ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового рішення це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим рішенням заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судове рішення.

Перешкоджання виконанню судового рішення це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання.

Таким чином, в ході досудового розслідування необхідно довести для притягнення особи до кримінальної відповідальності умисел вчинюваних дій (бездіяльності), направлених на ухилення або протидію (перешкоджання) виконання судового рішення та, відповідно, законних вимог державного виконавця. А також, наявність реальної можливості виконати судове рішення, яку необхідно встановлювати та доводити.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відтак, в ході проведення досудового розслідування було допитано ОСОБА_3 ; направлено запити до ГУ ПФУ про отримання інформації щодо отримання пенсійного забезпечення за віком громадянином ОСОБА_3 та щодо виконання рішення Кіровоградського окружного суду від 16.11.2018 року; долучено рішення судів, направлено запити до УДВС ГТУЮ області, Кіровоградського окружного адміністративного суду, ГУ ПФУ та отримано відповіді на них та встановлено, що відповідно до листа головного управління пенсійного фонду Російської Федерації в м. Тулі від 28.05.2020, отримано інформацію, що ОСОБА_3 не був зареєстрований в системі індивідуального обліку Пенсійного фонду, що вказує на те, що він при зверненні до Пенсійного фонду надав документи, що містять недостовірні відомості. Крім того, ГУПФ України повідомило, що після отримання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року у справі №1140/2714/18 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 розмір якої не змінився.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», нормами якої визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Європейський суд з прав людини зазначив, що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою. Також, практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи (Рішення у справі «Deweer проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року, заява № 6903/75).

Слідчий суддя звертає увагу, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, як цього вимагає КПК України.

З оскаржуваної постанови встановлено, що вона містить достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

Таким чином, закриття кримінального провадження це процесуальне рішення слідчого, яке приймається з підстав, передбачених законом.

З урахуванням вищевказаного слідчий суддя погоджується із висновком слідчого у постанові, що УПУФУ в області застосовано передбачені законом і судовим рішенням заходи, а саме проведено розрахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до вимог чинного законодавства України, проте ОСОБА_3 припинено виплату пенсії, відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», нормами якої визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відтак, викладені у скарзі ОСОБА_3 доводи не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.

Крім того, державний виконавець погодився з доводами пенсійного фонду, оскільки завершив виконавче провадження та в судовому порядку таке рішення не скасовано, відтак не можна вести мову про умисне невиконання судового рішення, оскільки на виконанні у державного виконавця воно не перебуває, не виконання якого інкримінується ПФУ України, відтак склад кримінального правопорушення у даному випадку відсутній.

Вказівки прокурора надані слідчому в рамках даного кримінального провадження на час винесення постанови про закриття кримінального провадження не актуальні, враховуючи інформацію отриману від Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене, а також оскільки обставин, на які посилається скаржник в своїй скарзі не є підставами, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінальних проваджень, що стали підставою для винесення постанови від 28.07 2021 року про закриття кримінального провадження, висновки та процесуальні рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, та ним належним чином обґрунтовані підстави, які виключають склад правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000624 необхідно відмовити.

Щодо пропущеного строку звернення з даною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до його поновлення строку, оскільки визнає причини такого пропуску поважними, зважаючи на те, що скаржнику стало відомо, що кримінальне провадження закрито - 18.08.2021 року. Скарга з якою він звернувся до Ленінського районного суду міста Кіровограда, повернута йому у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності, проте 01.11.2021 року він отримав рішення суду, після особистого звернення до канцелярії суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 22, 24, 26,303-307, 369-376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000624.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000624 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1