ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/508/22

Номер рядка у звіті 71

04 березня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000015 від 05.01.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, українця, освіта вища, офіційно не працюючого, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, є учасником АТО (ООС) посвідчення серії НОМЕР_1 , особою з інвалідністю будь-якої групи чи постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2017 у справі № 695/1709/17, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини середньомісячного заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2017 і до досягнення дітьми повноліття.
Проте ОСОБА_3 у період часу з 01.01.2020 по 01.12.2020, діючи з прямим умислом, направленим на злісне ухилення від сплати аліментів, будучи працездатним, маючи можливість сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей, на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність не реагував, для отримання стабільного доходу на облік до Золотоніського міськрайонного філіалу Черкаського обласного центру зайнятості не став та заходів спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, до суду про зменшення суми аліментів не звертався, до суду про зменшення розміру суми виплати аліментів не звертався, у зв`язку із чим у нього за період з 01.01.2020 по 01.12.2020, утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 91534.50 грн, які ОСОБА_3 добровільно не сплатив.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Частиною 1 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.
Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву, яка додана до обвинувального акту, в якій остання висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності.

Обвинувачений у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнаєвстановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник адвокат ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та те, що є раніше не судимим.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При цьому наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, свідчить про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах, передбачених ст. 69-1 КК України.
З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68, 69-1 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні. На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1