Справа № 991/7874/21
Провадження №11-сс/991/721/21
У Х В А Л А

26 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 листопада 2021 року, постановленої за результатом розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
25 листопада 2021 року на адресу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про проведення судового розгляду апеляційної скарги за його участю в режимі відеоконференції з іншого приміщення, яке знаходиться поза межами приміщення суду, із використанням програми EASYCON, у зв`язку з існуючою епідеміологічною ситуацією на території України, в тому числі у м. Києві. В обґрунтування можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням зазначеного програмного забезпечення особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на п. 4 ч. 1 ст. 336 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), рекомендації Вищої ради правосуддя, рекомендації Ради суддів України, розпорядження Голови Вищої ради правосуддя, лист Державної судової адміністрації та інші документи.
Судом при розгляді вказаного клопотання встановлено, що останнє задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Питання проведення судового засідання у кримінальному провадженні в режимі відеоконференції врегульовано ст. 336 КПК України, відповідно до якої судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження (частина 2 статті 336 КПК України).

Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду (ч.9 ст.336 КПК України).

Інструкція про порядок роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, які проводяться у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження) (далі Інструкція) розроблена на підставі відповідних положень Цивільного процесуального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням вимог пункту 10 частини 1 статті 146 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює єдиний порядок роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, які проводяться у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження) (пункт 1.1 Інструкції, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 15 листопада 2012 року № 155).

Пунктом 1.2.1 Інструкції визначено, що учасники судового процесу (кримінального провадження) можуть брати участь у процесуальних діях у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах чи установах.

Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення (пункт 1.3 Інструкції).

Водночас положеннями ч. 3-9 ст.336 КПК України встановлено ряд обов`язкових вимог до дистанційного режиму судового розгляду в кримінальному провадженні, які включають як вимоги до технічних засобів та технологій, так і вимоги перебування поряд з учасником провадження судового розпорядника чи службової особи установи попереднього ув`язнення для виконання вимог щодо ідентифікації особи, інформування її про права та обов`язки, виконання доручень суду тощо.

Виходячи з викладеного, у кримінальному провадженні проведення відеоконференції під час судового засідання за участі сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників, цією нормою не передбачено.

Такий висновок узгоджується із практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (ухвала судді Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 431/1397/20).

Враховуючи викладене, а також те, що норми КПК України не передбачають вимог щодо обов`язкової участі сторін у судовому розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч. 2 ст. 422 КПК України), суддя-доповідач вважає, що за викладеними ОСОБА_2 обставинами відсутні передбачені ч. 1 ст. 336 КПК України підстави для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 336, 405 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1