УХВАЛА
23 грудня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0002935 від 26.11.2019, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002935 від 26.11.2019, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 23.12.2021, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 4 ст.190 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002935 від 26.11.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим за вчинення умисного нетяжкого злочину, спрямованого проти власності, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, розробив план злочинної діяльності для вчинення особливо тяжких злочинів, спрямованих проти власності мешканців різних областей України.

Розуміючи, що реалізація злочинного плану, направленого на систематичні шахрайські дії шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки по всій території України, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора та будуть об`єднанні загальною метою - отримання незаконного прибутку, ОСОБА_7 , приблизно у жовтні 2019 року, залучив в якості безпосередніх виконавців ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким довів деталі плану протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням шахрайських дій шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

В подальшому у червні 2020 року (більш точну дату та час встановити у ході досудового розслідування не надалось можливим) до складу організованої групи увійшли ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких залучив ОСОБА_7 , а також у грудні 2020 року до складу організованої групи увійшов ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого також залучив ОСОБА_7 .
Після чого, зазначені особи, переслідуючи корисливі мотиви, дали свою добровільну згоду на участь разом із ОСОБА_7 у зазначеній протиправній діяльності під його безпосереднім керівництвом.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисного нетяжкого злочину, спрямованого проти власності, використовуючи свої лідерські якості, маючи рішучий та вольовий характер, будучи обізнаним про способи та заходи діяльності правоохоронних органів, щодо викриття та розслідування злочинів, спрямованих проти власності, розуміючи можливі наслідки протиправних дій, проте нехтуючи суворістю визначеного кримінальним законодавством покарання, створив на території м. Одеси мобільну організовану групу з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою отримання незаконного прибутку, підпорядкувавши собі членів зазначеного злочинного угруповання під своїм безпосереднім керівництвом.

В результаті чого, члени зазначеної організованої групи під керівництвом ОСОБА_7 попередньо зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для скоєння шахрайських дій шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, погодили план протиправних дій, визначили ролі кожного з учасників такої групи та встановили правила конспірації своєї незаконної діяльності, а також прийняли інші заходи щодо функціонування та тривалого існування вказаного злочинного угруповання (придбання мобільних телефонів, сім-карток, придбання автомобілю для мобільного пересування, оренди житла, заготівка тексту для спілкування з потенційними потерпілими, створення сайту для розміщення фейкових інтернет магазинів, тощо).

Згідно злочинного плану і розподілу функцій між членами групи, кожний з її учасників виконував відведені йому функції.

Так, ОСОБА_7 , обравши собі роль керівника організованої групи виконував наступні функції:

- здійснював підбір членів групи та об`єднав їх у стійке злочинне угруповання;

- керував організованою групою, тобто вчиняв дії, спрямовані на управління процесом підтримання функціонування організованої групи та здійснення нею злочинної діяльності;

- визначав мету і напрями злочинної діяльності групи, конкретні завдання, які висувалися перед учасниками;

- ініціював здійснення певного виду злочинної діяльності, тобто вчинення шахрайських дій з використанням Інтернет-ресурсу, а також вчинення конкретних злочинів, способу вчинення;

- забезпечував дотримання загальних правил поведінки членів групи та підтримання дисципліни;

- планував здійснення злочинної діяльності групи та вчинення конкретних злочинів;

- розподіляв функціональні обов`язки членів групи, координував їх дії та здійснював систематичний контроль за їх виконанням;

- організовував заходи щодо уникнення групою викриття, яке полягало періодичній зміні банківських платіжних карт та абонентських номерів телефонів;

- безпосередньо проводив переговори із потерпілими щодо нібито купівлі-продажу товарів за умови їх повної попередньої оплати шляхом переказу грошових коштів на вказані ним чи за його вказівкою ОСОБА_8 банківські рахунки та картки;

- організовував забезпечення групи банківськими платіжними картами та забезпечення обготівкування грошових коштів, які надходили на них;

-використовуючи банківські картки у відповідних банкоматах знімав грошові кошти, отримані в результаті вчинення злочинів.

- визначав порядок розподілу грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, між членами організованої групи.

ОСОБА_8 виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи разом з останнім, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , добровільно увійшовши до складу цієї групи і будучи її учасником, відповідно з відведеною йому роллю пособника та виконавця злочинів, здійснював наступні функції:

- здійснював забезпечення групи банківськими платіжними картами;

- здійснював поповнення рекламних оголошень з продажу фейковими інтернет магазинами неіснуючої техніки на платформі «ОЛХ»;

- надсилав потерпілим банківські карткові рахунки для здійснення 100% оплати;

-здійснював транспортування ОСОБА_7 до банкоматів, у яких останній знімав отримані від потерпілих грошові кошти;

-використовуючи кріптовалютний гаманець забез печував легалізацію грошових коштів, отриманих в результаті вчинення злочинів.

ОСОБА_9 , виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи разом з останнім, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , добровільно увійшовши до складу цієї групи і будучи її учасником, відповідно з відведеною йому роллю пособника злочинів, здійснював наступні функції:

- створював та адміністрував Інтернет магазини;

- здійснював пошук та збереження фотографій товарів для їх подальшого використання у розміщенні в Інтернет магазинах

- здійснював забезпечення групи банківськими платіжними картами;

- поповнював мобільні телефони, розміщені на фейкових інтернет магазинах, для контактуванням з потенційними потерпілими.

ОСОБА_10 виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи разом з останнім, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , добровільно увійшовши до складу цієї групи і будучи її учасником, відповідно з відведеною йому роллю пособника злочинів, здійснював наступні функції:

-забезпечував групу банківськими платіжними картами та здійснював обготівкування грошових коштів, які надходили на них.

-відкривав банківські картки на своє ім`я та надавав їх реквізити ОСОБА_7 для використання у злочинній діяльності.

-зі своєї картки поповнював мобільні телефони, розміщені на фейкових інтернет магазинах, для контактуванням з потенційними потерпілими.

-здійснював поповнення рекламних оголошень з продажу фейковими інтернет магазинами неіснуючої техніки на платформі «ОЛХ».

ОСОБА_11 виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи разом з останнім, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , добровільно увійшовши до складу цієї групи і будучи її учасником, відповідно з відведеною йому роллю пособника злочинів, здійснював наступні функції:

-забезпечував групу банківськими платіжними картами та здійснював обготівкування грошових коштів, які надходили на них.

-відкривав банківські картки на своє ім`я та надавав їх реквізити ОСОБА_7 для використання у злочинній діяльності.

-здійснював поповнення зі своєї картки мобільних телефонів, розміщених на фейкових інтернет магазинах, для контактуванням з потенційними потерпілими.
-використовуючи банківські картки у відповідних банкоматах знімав грошові кошти, отримані в результаті вчинення злочинів;

ОСОБА_5 виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи разом з останнім, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , добровільно увійшовши до складу цієї групи і будучи її учасником, відповідно з відведеною йому роллю пособника злочинів, здійснював наступні функції:

-здійснював забезпечення групи банківськими платіжними картами;

-зі своєї картки поповнював мобільні телефони, розміщені на фейкових інтернет магазинах, для контактуванням з потенційними потерпілими.
-використовуючи банківські картки у відповідних банкоматах знімав грошові кошти, отримані в результаті вчинення злочинів.

Стійкість організованої групи виражалася в стабільних, міцних внутрішніх зв`язках між її учасниками, існуванні певних правил поведінки, спільної мети, яка базувалася на бажанні кожного з них отримувати стабільні незаконні прибутки для задоволення власних потреб у виді грошових коштів, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи у плані вчинення злочинів, розробленого ОСОБА_7 і узгодженого з іншими учасниками організованої групи, який полягав у поетапному його виконанні.

Грошові кошти, отримані незаконним шляхом, використовувалися членами організованого та керованого ОСОБА_7 , угруповання, як основне і постійне джерело засобів існування, за допомогою яких вони набували матеріальні блага необхідні для повсякденного життя.

Таким чином, організована група під керуванням ОСОБА_7 у період з жовтня 2019 року по липень 2021 року вчинила 18 епізодів шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та діяльність якої була припинена 23.07.2021 працівниками правоохоронних органів.
Постановою заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 21.09.2021 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме до 23.10.2021.

21.10.2021 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування продовжено до 23.12.2021.

21.12.2021 ухвалою слідчого судді Приморського району м. Одеси строк досудового розслідування продовжено до 23.01.2022.

23.12.2021 ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 4 ст.190 КК України, тобто у виконані ролі пособника у складі організованої групи щодо заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, та вважав за необхідне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення ризиків зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Так, пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_30 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які підтвердили факт перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки отримані, у месенжері «viber» та зазначені на рейкових сайтах, висновком судової експертизи відео-та звукозапису; рухом грошових коштів по розрахунковим рахункам, протоколом огляду речей та техніки, вилучених під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризику переховування його від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний не навчається та офіційно не працює, що в свою чергу свідчить про відсутність постійного заробітку та наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також необхідно зазначити про те, що тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , в сукупності з мірою покарання (позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна), яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих у зазначеному кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на свідків підтверджується також тим, що у цьому провадженні більшість свідків є особами, з якими підозрюваний ОСОБА_5 має ділові чи дружні відносини, пов`язаний спільними знайомствами.

ОСОБА_5 є неодруженим, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, і відповідно підтверджує ризик переховування від суду.

Крім того, підозрюваний у судовому засіданні належним чином не підтвердив, що працевлаштований, підозрюється у вчиненні злочину майнової спрямованості, а отже не має коштів для існування, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити нові злочини, впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_31 не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за можливе визначити в даному випадку заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів, тобто у сумі 681000,00 грн. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень 00 коп.), що відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_31 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 83, 197, 370-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002935 від 26.11.2019, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 4 ст.190 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 32 (тридцять дві) доби у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з 23.12.2021 року по 23 січня 2022 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 681000,00 грн. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень 00 коп.).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі №1-кс/522/13180/21.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 23.12.2021 року.

Суддя ОСОБА_1