Справа № 456/4177/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1202/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного Львівської області від 20 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчої СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема вказав, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з обмеженням свободи у нічний час відносно ОСОБА_7 є не пропорційним відносно кримінального правопорушення, яке інкримінують ОСОБА_7 , а відтак, в задоволенні клопотання слідчої СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 слід відмовити
На дану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного Львівської області від 20 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з обмеженням покидати місце постійного проживання в період з 22.00 год до 07.00 год строком дії 60 діб. Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не залишати місце свого проживання в період з 22.00 год по 07.00 год; прибувати до слідчого, прокурора, суду у визначенні дату та час; не відлучатися за межі території Стрийського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в Стрийський РУП ГУ НП у Львівській області паспорт для виїзду за кордон.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки прийнята із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також слідчим суддею не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та рішення.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги ризики, передбачені ч.ч. 1-5 ст. 177 КПК України, а саме про можливість підозрюваного ОСОБА_7 : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний зареєстрований на території іншої області України (Івано-Франківська область); може продовжувати злочинну діяльність або вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення особливо тяжкого злочину (вчинених на території Івано-Франківської, Київської областей); в розпорядженні органу досудового розслідування, окрім долучених до клопотання матеріалів, перебувають і інші докази його причетності до вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для кримінального провадження; може здійснювати вплив на свідків, експерта, спеціаліста у вказаному кримінальному провадженні; також зможе у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню.

Зазначає, що слідчим суддею належним чином не враховано норми ст. 178 КПК України, а саме не враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наголошує, що при наданні пояснень в суді з приводу розгляду клопотання, підозрюваний ОСОБА_7 сам вказав, що дійсно від 23.07.2021 як керівник ТзОВ «Моріон+», при наявності зупиненого дозволу на користування надрами, проводив забір піщано-гравійної суміші, не міг ствердно відповісти звідки саме таке проводилося, чому саме він виписував документи про відпуск продукції від імені третіх осіб та отримав, в порушення вимог законодавства, готівкові кошти.

Стверджує, що слідчим суддею не враховано тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, в тому числі за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, не враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, недостатність моральних цінностей підозрюваного, в діях якого вбачається легковажність і поверховість суджень, зухвалість, не враховано того, що підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної вдові дальності, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину.

Звертає увагу, що перешкод для застосування запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту під час розгляду вказаного клопотання встановлено не було.

Зазначає, що слідчим суддею в порушення п.4 ст. 194 КПК України при розгляді та вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу і просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України. Приймаючи дане рішення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що надані сторонами кримінального провадження докази не доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу представленими в судовому засіданні матеріалами клопотання та доводами, викладеними в судовому засіданні, слідчий та прокурор не навели переконливих фактів та не надали доказів того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
Частиною 1 ст. 177 КПК України констатовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На переконання колегії суддів, твердження слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_7 , з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та перекладення вини на інших осіб, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати моральний тиск на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, не заслуговують на увагу, оскільки ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання, натомість відповідно до долучених стороною захисту документів вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює директором підприємства «Моріон+», постійно з`являється на всі виклики в органи досудового розслідування, що підтвердили в суді апеляційної інстанції як ОСОБА_7 , так і прокурор.
Крім того, вказаний у клопотанні про обрання запобіжного заходу ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, який обґрунтовується прокурором фактом притягнення підозрюваного раніше до кримінальної відповідальності є безпідставним, оскільки особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала.
При цьому, слідчий суддя, підставно вказав, що врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі й для характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим. Окрім цього, слідчий суддя правильно враховувала, що в подальшому до ОСОБА_7 було застосовано примусові заходи медичного характеру за вчинені ним суспільно-небезпечні діяння.
Інші доводи апеляційної скарги прокурора щодо можливості сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного, тому не заслуговують на увагу.
При цьому слідчим суддею вірно встановлено та взято до уваги те, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 згідно ст.12 КК України не є тяжким, і містить, окрім позбавлення волі, альтернативні покарання, в тому числі і штраф, а також те, що будь які дані, які негативно характеризують поведінку підозрюваного чи його моральність, органом досудового розслідування не зібрано та слідчому судді не представлено.
Колегія суддів погоджується із висновком слідчої судді про те, що факт мовчання підозрюваного не може розцінюватися як неналежна процесуальна поведінка, яка слугує підставою для застосування запобіжного заходу.
Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі в повній мірі слідчим суддею враховані, інших доводів апеляційна скарга не містять, відповідно правові підстави для скасування судового рішення відсутні.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного Львівської області від 20 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді