Ухвала

Іменем України
1 вересня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-4265 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 липня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу суду першої інстанції.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить її скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Мотиви суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

На думку Конституційного Суду України (рішення № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року), забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачений п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції, якому відповідає обов`язок цього суду переглянути по суті справу в спосіб всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів з урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом. Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень, зокрема у ч. 1 ст. 392 КПК України визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, якою відмовлено у задоволенні його заяви про відвід судді у кримінальному провадженні №589/1662/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 було подано на судове рішення, яке, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, не підлягає апеляційному оскарженню, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала Сумського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування.
Крім того, як убачається з тексту касаційної скарги, ОСОБА_4 просить розглянути питання про відвід судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, передати клопотання про відвід цього судді до автоматизованої системи документообігу суду, відповідно до ст. 35 КПК України, а також призначити іншого суддю у справі, однак зазначені вимоги не віднесено до компетенції Верховного Суду.
Разом з цим, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 липня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України, зазначене рішення не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5