ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000169 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_15 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000169 від 15.04.2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, - повернуто прокурору Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, а також про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення, що не дає змоги суду перевірити дотримання норм кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування та вирішити питання відповідно до п. п. 2, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Суд першої інстанції також зазначив, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, відповідно до обвинувального акту, затвердженого 10.12.2021 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , останнім інкриміновані низка кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Однак, по тексту обвинувального акту судом були встановленні чисельні різниці в часі вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, одне з яких було ним розпочате 26.04.2021 року, а продовжено 18.04.2021 року; 04.05.2021 року ОСОБА_7 приблизно о 03-40 годині домовився із ОСОБА_8 про вчинення злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, яке вони вдвох продовжили вчиняти 03.05.2021 року. Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінується скоєння злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому часом його вчинення зазначені дати 12.05.2021 року та 23.05.2021 року. Після чого останні обвинувачуються у скоєнні аналогічного злочину також при не визначеному часі: 03 чи 06 червня 2021 року. Крім того, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 та ОСОБА_9 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, що ними було розпочато 02.08.2021 року, а продовжено 02.07.2021 року; ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке також було ним вчинено за невстановлених точно обставин - 14.06.2021 року або 15.06.2021 року. Тобто, із зазначеного слідує, що у пред`явленому обвинуваченні не встановлено та не викладено фактичних обставин події кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченими ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які прокурор вважав встановленими.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що всі вищенаведені обставини у їх сукупності та взаємозв`язку, на предмет їх відповідності нормам Основного Закону України та КПК України, в однозначній мірі свідчать про неможливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду по суті та вказують на необхідність його повернення прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та підлягає скасуванню.
На думку прокурора, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджений прокурором, що відповідає вимогам ч. 1 та ч. 3 ст. 291 КПК України, в ньому вказано найменування кримінального провадження, анкетні відомості обвинуваченого, анкетні відомості потерпілого та його представника, прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.
Вважає, що виходячи з вимог ст. ст. 291, 314 КПК України, недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки за визначеним законом правовим характером реєстру матеріалів досудового розслідування, цей документ носить інформаційний характер, містить в собі передбачені законом певні відомості щодо процесуальних дій, рішень та виду заходу забезпечення кримінального провадження.
На думку апелянта, будь-яких невідповідностей змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, в оскаржуваній ухвалі не зазначено. Вважає, що висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, є безпідставними, та судове рішення не відповідає вимогам, передбаченим п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинувачених, які погодились з рішенням суду першої інстанції, авирішення питання щодо апеляційної скарги залишили на розсуд суду, захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які вважали оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку потерпілих, які вирішення питання щодо апеляційної скарги залишили на розсуд суду, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що у наданому суду першої інстанції обвинувальному акті дійсно містяться чисельні різниці щодо часу вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень обвинуваченим. Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, одне з яких було ним розпочате 26.04.2021 року, а продовжено 18.04.2021 року. 04.05.2021 року ОСОБА_7 приблизно о 03-40 годині домовився із ОСОБА_8 про вчинення злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, яке вони вдвох продовжили вчиняти 03.05.2021 року. Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінується скоєння злочину за ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому часом його вчинення зазначені дати 12.05.2021 року та 23.05.2021 року. Після цього останні обвинувачуються у скоєнні аналогічного злочину також при не визначеному часі: 03 чи 06 червня 2021 року. Крім того, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 та ОСОБА_9 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, що ними було розпочато 02.08.2021 року, а продовжено 02.07.2021 року. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке також було ним вчинено за невстановлених точно обставин - 14.06.2021 року або 15.06.2021 року.

Отже, з наведеного вище об`єктивно вбачається, що обвинувальний акт дійсно містить суттєві порушення стосовно часу вчинення інкримінованих злочинів.

Крім цього, в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, а також про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення, - що є обов`язковим.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального кодексу України, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, є очевидним і не викликає будь-яких сумнівів.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що оскаржуване рішення є незаконним з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними, остільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, та вочевидь суперечать наявним матеріалам.

Вказана невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє по суті можливості суду першої інстанції, належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання.

При проведенні підготовчого судового засідання суд не вийшов за межі наданих йому повноважень, та не вдався до оцінки доказів по суті.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_15 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4