Провадження № 1-кп/643/643/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань по кримінальному провадженні, № 0000549 від 16.04.2021, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Харкова, українця, з середньою освітою, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою. АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

02.04.2021 Київським районним судом м. Харкова за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до 100 годин громадських робіт,

11.05.2021 Московським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду за ч.3 ст.185 КК, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, з іспитовим строком на 2 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.

12.04.2021 приблизно о 10:00 годин, точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_6 , перебував вдома адресою: АДРЕСА_2 . Вийшовши до тамбурного приміщення квартир 6,7,8, він побачив кабелі зв`язку ПАТ «Укртелеком» що знаходились у відсіку стіни, та були прикриті металевими дверцятами, що не були зачинені. В цей момент у нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном.

Тоді, ОСОБА_3 , діючи повторно, за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи його, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого ножа перерізав з обох боків та в подальшому шляхом вільного доступу таємно викрав кабель електрозв`язку загальною довжиною 10 метрів, а саме: марки ТПП 100х2х0,4 - 2 метри, ТПП 50х2х0,4 - 2 метри, ТПП 30х2х0,4 - 2 метри, ТПП 20х2х0,4 - 2 метри, ТПП 10х2х0,4 - 2 метри, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта № 36 від 23.06.2021 становить 675,84 гривні.

Після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, не бажаючи бути застигнутим, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця та обернув викрадене майно на власну користь, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальні збитки на загальну суму 675,84 гривни.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається
ОСОБА_3 , передбачена частиною другою статті 185 КК України.
Позиція сторін кримінального провадження
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно. Цивільний позов з урахуванням уточнених позовних вимог визнав в повному обсязі.
Прокурор, підтримуючи обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та про дослідження матеріалів кримінального провадження в частині допиту обвинуваченого, дослідження окремих матеріалів кримінального провадження.
Представник АТ «Укртелеком» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином, в поданій до суду заяві просив кримінальне провадження розглядати без його участі, у призначенні покарання покладались на розсуд суду, цивільний позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримує, просить задовольнити.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування частини третьої ст.349 КПК України обвинуваченому та учасникам судового провадження роз`яснені, та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд доходить висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 185 Закону України про кримінальну відповідальність.
Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих.
Під кваліфікованою ознакою повторності розуміють, вчинення діяння особою, яка раніше вчинила, окрім іншого таємне викрадення чужого майна. Так, 02.04.2021 року Київським районним судом м. Харкова , ОСОБА_3 , було засуджено за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбаченої статтею 66 Кримінального кодексу України, щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно ст.67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Мотиви призначення покарання
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває; у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше судимий, підлягає покаранню за вчинення нетяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з досудової доповіді, складеної Московським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області, вказаний орган вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, враховуючи високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоїного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України. Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, направлених проти власності, знову скоїв умисний злочин проти власності, при цьому має не відбуте покарання у виді громадських робіт за вироком суду від 02.04.2021 року, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Зважаючи на характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, призначення покарання із звільненням з іспитовим строком за своїм видом і розміром є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки, 02.04.2021 року Київським районним судом м. Харкова, ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Відповідно до довідки вказане покарання не відбув.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2021 року, виходячи із співвідношення, що 100 годин громадських робіт відповідає 12 дням арешту.
Стаття 70 КК України, що установлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками.
Враховуючи вищевикладене, вирок Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2021 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 09.12.2021 року - виконувати самостійно.
Мотиви ухвалення інших рішень
Щодо цивільного позову АТ «Укртелеком» до ОСОБА_3 про стягнення з обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди 6966,21 грн, то відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно роз`яснень, наведених в абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Позовні вимоги АТ «Укртелеком» були визнані ОСОБА_3 , а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , не обирався

Речові докази та витрати пов`язані із проведенням експертиз відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2021 року, виходячи із співвідношення, що 100 годин громадських робіт відповідає 12 дням арешту, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці 12 днів.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2021 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 09.12.2021 року - виконувати самостійно.
Цивільний позов АТ «Укртелеком» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Укртелеком» в особі Харківської філії АТ «Укртелеком» на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 6966,21 грн
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1