Справа № 333/1715/20
Провадження №1-кп/333/74/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003099 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, має неповнолітню дитину ОСОБА_10 , 2003 року народження, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 13.09.2019 року близько 19 години 00 хвилин, відшукавши учасницю розпусних дій для надання сексуальних послуг іншій особі, подзвонив на мобільний номер телефону ОСОБА_11 та повідомив, що мається замовлення для надання інтимних послуг, на яке остання погодилась. Після цього, ОСОБА_9 приблизно о 19 годині 50 хвилин на своєму особистому автомобілі ЗАЗ «СЕНС» синього кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 привіз ОСОБА_11 до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де була орендована квартира, у якій в подальшому учасниця розпусних дій надала ОСОБА_12 послуги сексуального характеру за грошову винагороду у розмірі 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання наживи в результаті звідництва для розпусти, надав ОСОБА_12 учасницю розпусних дій з метою надання інтимних послуг, а саме ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_9 30.10.2019 року близько 20 години 00 хвилин, подзвонив на мобільний номер телефону ОСОБА_11 та повідомив, що мається замовлення для надання інтимних послуг, на яке остання погодилась. Після цього, ОСОБА_9 приблизно о 20 годині 15 хвилин на своєму особистому автомобілі ЗАЗ «СЕНС» синього кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 привіз ОСОБА_11 до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де була орендована квартира, у якій в подальшому учасниця розпусних дій надала ОСОБА_12 послуги сексуального характеру за грошову винагороду у розмірі 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання наживи в результаті звідництва для розпусти, надав ОСОБА_12 учасницю розпусних дій з метою надання інтимних послуг, а саме ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_9 13.12.2019 року близько 19 години 00 хвилин, подзвонив на мобільний номер телефону ОСОБА_11 та повідомив, що мається замовлення для надання інтимних послуг, на яке остання погодилась. Після цього, ОСОБА_9 приблизно о 19 годині 45 хвилин на своєму особистому автомобілі ЗАЗ «СЕНС» синього кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 привіз ОСОБА_11 до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де була орендована квартира, у якій в подальшому учасниця розпусних дій надала ОСОБА_12 послуги сексуального характеру за грошову винагороду у розмірі 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання наживи в результаті звідництва для розпусти, надав ОСОБА_12 учасницю розпусних дій з метою надання інтимних послуг, а саме ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_9 11.01.2020 року близько 19 години 00 хвилин, подзвонив на мобільний номер телефону ОСОБА_11 та повідомив, що мається замовлення для надання інтимних послуг, на яке остання погодилась. Після цього, ОСОБА_9 приблизно о 19 годині 45 хвилин на своєму особистому автомобілі ЗАЗ «СЕНС» синього кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 привіз ОСОБА_11 до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де була орендована квартира, у якій в подальшому учасниця розпусних дій надала ОСОБА_13 послуги сексуального характеру за грошову винагороду у розмірі 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання наживи в результаті звідництва для розпусти, надав ОСОБА_13 учасницю розпусних дій з метою надання інтимних послуг, а саме ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, а саме: звідництво для розпусти.

Обвинувачений ОСОБА_9 при допиті в судовому засіданні не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 302 ч. 2 КК України. Суду пояснив, що він працює водієм таксі. Восени 2019 року познайомився із ОСОБА_14 , коли отримав замовлення на виклик таксі, він відвіз її з вул. Пищевої на площу Фестивальну. Дівчина назвалася ОСОБА_15 , своє прізвище не повідомляла. У ОСОБА_15 залишився його мобільний телефон, оскільки він їй телефонував, коли під`їхав. На той час він користувався номерами телефонів: НОМЕР_2 , 066- далі не пам`ятає, останні цифри 80-44. Вона розповідала про своє скрутне матеріальне становище, про те, що нічим годувати дітей. Казала, що працює, вказувала про яких-то клієнтів, називала ім`я ОСОБА_16 та кума. Він її возив декілька разів. Одного разу привіз на АДРЕСА_2 , підвіз до під`їзду, де ОСОБА_15 чекав який-то невідомий йому чоловік. ОСОБА_15 сказала, що це він та попросила зупинитись. Коли він зупинився, цей чоловік високого зросту, але оскільки була темна пора доба, то обличчя він не розгледів, підійшов до нього та запитав скільки він винен, він ( ОСОБА_17 ) назвав суму 180 грн., чоловік віддав 200 грн. без решти та він поїхав. Він мав телефон ОСОБА_18 , оскільки його дала ОСОБА_19 . За яких обставин він спілкувався по телефону з ОСОБА_20 , він не пам`ятає. Денис телефонував йому та повідомляв, що втомився, бажає відпочити та просив привезти ОСОБА_19 . Для чого треба привезти йому ОСОБА_19 , він не вказував. Він казав: «Привези мені ту, яку ти останній раз привозив, хочу з нею поспілкуватись». Чи називав він її по імені не пам`ятає. Денис надав йому номер телефону ОСОБА_19 . Денис звертався до нього з проханням привезти ОСОБА_19 2-3 рази. Він ( ОСОБА_17 ) телефонував ОСОБА_21 по номеру, який йому надав ОСОБА_20 , та казав « ОСОБА_16 бажає з тобою зустрітися». Після чого він їхав на вул. Сталеварів за ОСОБА_15 , яка чекала його на вулиці та відвозив її туди куди вона скаже, це була АДРЕСА_2 . на цю адресу він привозив її 2-3 рази. Коли він привозив ОСОБА_15 на місце, з ним розраховувався за послуги таксі ОСОБА_16 , тому що в ОСОБА_15 грошей не було. Це завжди було 200 грн. Останній раз коли він привіз ОСОБА_22 , вона попросила його повернутись за півгодини та відвезти її назад. Коли він під`їхав до нього підійшло багато чоловіків, які представились працівниками поліції. Він вийшов з машини, ці чоловіки почали його обшукувати, обшукували автомобіль. В нього знайшли та вилучили два мобільних телефони ОСОБА_23 та Асус. В автомобілі, під магнітолою знайшли 200 грн., якими з ним розрахувався ОСОБА_16 . Всього при ньому було близько 1200 грн.

ОСОБА_9 свою провину не визнає, оскільки він надавав лише послуги водія таксі. 200 грн. він отримував як плату за послуги таксі. В його діях не має складу злочину звідництва.

ОСОБА_19 знає лише як клієнта таксі, дружніх, приятельських відносин між ними не було. Номери ОСОБА_20 та ОСОБА_24 в нього були, оскільки їх дала ОСОБА_19 . ОСОБА_24 раніше ніколи не бачив. У ОСОБА_24 яким-то чином опинився його номер телефону, він телефонував представився кумом ОСОБА_16 та запитав: «Як знайти дівчину, яку ти привозив ОСОБА_16 ». Він запропонував зателефонувати цій дівчині самому, на що ОСОБА_24 сказав, що не може до неї додзвонитись та попросив зателефонувати та привезти цю дівчину.

Вважає, що працівники поліції порушили його права під час обшуку, вони не зачитали його права, не надали адвоката.

Про те, чим займається ОСОБА_25 нічого не знає, лише здогадувався.

Вказав, що на записах телефонних переговорів, які були прослухані в судовому засіданні записаний його голос, на відеозаписі обшуку також впізнав свій автомобіль та вказав, що це відео, яке робили працівники поліції під час його обшуку та затримання.

Не зважаючи на невизнання провини, винність ОСОБА_9 в обсязі, зазначеному у вироку, повністю підтверджується зібраними та дослідженими в суді доказами.

Так, свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він знає ОСОБА_9 як водія таксі, який привозив дівчину для сексуальних розваг. Познайомився зі ОСОБА_9 коли рік тому (восени 2019 року) їхав на таксі від автовокзалу. ОСОБА_9 , який був водієм таксі, запитав в нього чи не бажає він дівчину - повію. Він погодився, ОСОБА_9 запитав на яку годину йому потрібно. Він сказав, що на вечір, тоді ОСОБА_17 сказав, що дізнається та зателефонує. Він продиктував ОСОБА_17 свій номер. Пізніше ОСОБА_17 йому зателефонував та сказав, що дівчина згодна, запитав на яку годину привезти. Потім ОСОБА_17 привіз дівчину, він вийшов у двір, дівчина вийшла з машини, він віддав ОСОБА_17 гроші в сумі 200 грн. за те, що той привіз дівчину та пішов із нею до квартири. В подальшому користувався послугами ОСОБА_17 ще один раз, коли йому зателефонували з поліції та запитали, чи знає він таксиста на ім`я ОСОБА_26 , він сказав, що знає, він повідомив, що той доставляв йому дівчину, тоді вони запропонували зустрітись. Під час зустрічі поліцейський запропонував йому співробітництво та сказав, що бажають задокументувати дії ОСОБА_17 . За проханням поліцейських він зателефонував ОСОБА_17 , назвався ОСОБА_16 , попросив привезти ту ж дівчину, що привозив минулого разу. Поліцейські видали йому відеокамеру, гроші та вказали, щоб він знімав той момент, як передає гроші та сексуальні послуги. Квартиру для зустрічі також надала поліція. Він знімав на камеру той момент, коли платив ОСОБА_17 гроші.

Перший раз за його замовленням ОСОБА_17 привіз повію, він розплатився з ним та повією своїми коштами, поліція участі в цьому не приймала. За проханням поліції, він повторно подзвонив ОСОБА_17 та попросив привезти повію на АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_13 повідомив, що на початку 2020 року він звернувся до поліції із заявою про те, що ОСОБА_17 займається звідництвом. ОСОБА_17 знає як водія таксі. В нього був номер телефону ОСОБА_17 , оскільки знав, що той може привезти дівчину для інтимних послуг. Про це знає оскільки раніше звертався до ОСОБА_17 і також його знайомі повідомляли про це. Він телефоном попросив ОСОБА_17 привезти дівчину для надання інтимних послуг, вказав адресу по АДРЕСА_2 . Це квартира, яку він орендував погодинно саме для цієї зустрічі. В поліції йому видали грошові кошти близько 1000 грн., з цього приводу складались відповідні документи. За те що ОСОБА_17 привіз дівчину, він заплатив йому 200 грн., як сказав сам ОСОБА_17 . З дівчиною він розрахувався окремо, заплативши їй 500 грн. Після того, як дівчина надала інтимні послуги, він повернув поліцейським відеокамеру, на яку знімалось сексуальні дії між ним та дівчиною. Потім він розрахувався з хазяйкою квартири, з якою зустрічався на вулиці.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснила, що вона познайомилась із ОСОБА_27 як водієм таксі у вересні 2019 року. Оскільки вона ніде не працює, то іноді надає інтимні послуги за гроші. ОСОБА_28 сказав, що іноді в нього клієнти питають про такі послуги, тоді він буде надавати таких клієнтів. ОСОБА_28 надавав їй таких клієнтів протягом вересня 2019 року січня 2020 р. Вони домовлялись, що за кожного клієнта вона буде віддавати по 100 грн. Перший раз ОСОБА_28 привіз клієнта на своєму автомобілі у вересні 2019 року. Попередньо ОСОБА_28 зателефонував їй на мобільний телефон (номер вона не пам`ятає) сказав, що є чоловік, він під`їхав до неї разом з цим чоловіком, вона подивилась на клієнта та вони втрьох поїхали в сауну в районі ОСОБА_29 . Прибувши на місце вона запитала скільки вона винна ОСОБА_30 за клієнта, він сказав 100 грн. вона віддала ці гроші. В сауні вона надала інтимні послуги клієнту. Потім ОСОБА_28 відвіз її назад. Гроші більше ніякі вона не платила. Також були зустрічі з клієнтами, яких надав ОСОБА_28 на квартирі по АДРЕСА_2 , там була орендована квартира. Спочатку ОСОБА_28 телефонував, казав, що є клієнт, він зняв квартиру, потім з дому забрав її та відвіз на АДРЕСА_2 . Там їх зустрів клієнт, він заплатив ОСОБА_30 гроші за таксі, за те, що він її привіз. Потім ОСОБА_28 запитав чи забирати її з адреси чи ні. Вона сказала, що передзвонить пізніше. Запитав, що з оплатою, вона сказала, що віддасть пізніше. Після того, як всі закінчилось, вона сама поїхала додому. ОСОБА_28 їй зателефонував, запитав чи все з нею добре, чи розплатилися з нею, запитав про гроші. Вона сказала, що гроші віддасть. Коли він під`їхав, вона віддала йому 100 грн. За адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_28 привозив їй клієнтів разів 5-6. ОСОБА_28 привозив їй клієнтів лише на адреси по АДРЕСА_2 та в сауну. Останній раз, коли ОСОБА_28 привіз клієнта, вона вийшла з під`їзду з клієнтом та побачила, що поряд зі ОСОБА_17 знаходяться працівники поліції, які спитали в неї, хто вона така, що вона тут робила. Вона пояснила, що надавала інтимні послуги. Про те, що відбувався відеозапис під час цих зустрічей, вона нічого не знає. За останню зустріч вона також ОСОБА_30 віддавала 100 грн.

Свідок ОСОБА_31 суду повідомила, що в 2020 році після нового року її попросили бути понятою. На вул. ОСОБА_32 біля якогось житлового будинку відбувались події. Після 18 години приїхав чоловік на автомобілі таксі, модель автомобіля не пам`ятає. З автомобіля вийшла дівчина та пішла до під`їзду житлового будинку. Потім працівники поліції разом з нею підійшли до водія таксі, працівники поліції представились, водій також назвався. В нього з бардачка автомобіля вилучали гроші, мобільні телефони. Потім дівчина разом з хлопцем вийшла з під`їзду, підійшла до працівників поліції, вони її опитували. Вона повідомила, що надавала сексуальні послуги. Проводилась фото чи відеозйомка. За результатами проведених слідчих дій були складені протоколи, які вона підписала. Все, що зазначено в протоколах підтверджує.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що вона в січні 2020 року в темну пору доби разом з іншою жінкою були понятими під час проведення слідчих дій: у дворах житлового будинку під`їхало таксі, водія зупинила поліція, обшукували. Понятою бути її запросили працівники поліції, зателефонувавши їй попередньо, потім приїхали додому. Прибули на місце, вона чекала в автомобілі з працівниками поліції, а інша понята була в іншій машині. Водій таксі привіз дівчину, вона зайшла до під`їзду, потім затримали водія, провели обшук. Проводилась відео зйомка. Під час слідчих дій водій обурювався, що в нього вилучили гроші, які йому потрібно було віддавати. Вилучили гроші, мобільний телефон. Після того, як водій разом з працівниками поліції поїхав, вийшла дівчина, яку привіз водій таксі та на камеру пояснила, що вона заплатила гроші водію та віддала гроші поліцейським, які їй заплатили.

Свідок ОСОБА_34 суду повідомив, що він працював у відділі по боротьбі з торгівлею людьми та знає ОСОБА_9 як особу, яка документувалась ним в рамках кримінального провадження. Йому відомо, що квартиру АДРЕСА_4 була орендована особою, яка приймала участь в проведенні контролю за вчиненням злочину. На оренду цієї квартири виділялись спеціальні кошти. Це відображено в протоколі контролю за вчиненням злочину. Свідок міг помилитися, забути ту обставину, що квартиру орендував він, а не поліція. Можливо він не зрозумів питання захисника, тому надав неправильно відповідь. Під час досудового розслідування тиску на ОСОБА_9 не вчинялось. Дійсно ОСОБА_9 в кабінеті прокурора ОСОБА_7 підписував підозру та угоду про визнання винуватості, від якої потім відмовився.

Свідок ОСОБА_35 пояснила, що вона в якості слідчого проводила досудове розслідування у відношенні ОСОБА_9 . Для проведення контролю за вчиненням злочину надавалось доручення, самим проведенням контролю займались оперативні працівники. Всі відомості відображені в документах. Деталей вона не пам`ятає. ОСОБА_9 відмовлявся отримувати обвинувальний акт, тому велась відеозйомка вручення обвинувального акту.

З протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 16.12.2019 р. судом встановлено, що 13.12.2019 р. в ході виконання доручення прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 під №756т від 10.12.2019 р., відповідно до постанови №755т прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 в службовий кабінет був запрошений ОСОБА_12 , якому запропоновано взяти участь в якості учасника проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину відносно ОСОБА_9 з використанням спеціальної техніки. На дану пропозицію ОСОБА_12 дав свою добровільну згоду. Далі, в присутності двох понятих ОСОБА_12 були видані гроші в сумі 1000 грн., про що на місті був складений протокол видачі коштів для проведення оперативної закупки, після чого він був оглянутий на наявність заборонених речей, предметів, про що також був складений відповідний протокол. ОСОБА_12 близько 17:00 годині зателефонував зі свого телефону НОМЕР_3 ОСОБА_9 . В телефонній розмові ОСОБА_9 поцікавився у ОСОБА_12 на який час привозити йому повію для відпочинку. ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 , що воліє отримати дівчину близько 18.15 -18.20 , на що ОСОБА_9 відповів згодою. Також в ході розмови ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 , що повію слід привести до будинку АДРЕСА_2 та поцікавився скільки буде коштувати повія. ОСОБА_9 відповів, що не знає, треба подзвонити повії.

Близько 17.25 ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_12 та повідомив, що його послуги з надання повії будуть коштувати 160 грн.

Близько 18.20 ОСОБА_17 повідомив, що вони будуть за 2 хвилини. Через декілька хвилин у двір будинку АДРЕСА_2 під`їхав автомобіль ДЕО синього кольору за кермом якого перебував ОСОБА_9 , який не виходячи з машини, опустив бокове скло та привітався з ОСОБА_12 , який одразу віддав ОСОБА_9 кошти в сумі 200 грн. Після цього ОСОБА_9 сказав повії виходити. Повія підійшла до ОСОБА_12 та попросила надати їй 500 грн. за послуги сексуального характеру одразу, що і було зроблено ОСОБА_12 . Коли повія перерахувала кошти то одразу ж віддала їх ОСОБА_9 . ОСОБА_9 також швидко перерахував кошти та спитав у повії: «Через полчаса за тобой?» На що повія відповіла : «Да».

Після цього ОСОБА_12 та повія, яка ОСОБА_12 не представлялась пішли до квартири АДРЕСА_5 , де повія надала послуги сексуального характеру протягом 40 хвилин.

Приблизно о 19.00 у повії задзвонив телефон, повія повідомила своєму співрозмовнику, що вже її можна забрати. Через декілька хвилин телефон повії задзвонив повторно, повія вислухала співрозмовника та повідомила ОСОБА_12 , що вже на неї чекає ОСОБА_36 .

ОСОБА_12 провів повію надвір де на неї чекав ОСОБА_9 на синьому автомобілі. Через деякий час ОСОБА_12 підійшов в обумовлене місце, де повідомив працівникам поліції про вищевказані події. (а.с.127-128).

З протоколу видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 13.12.2019 року судом встановлено, що в присутності двох понятих ОСОБА_37 були видані кошти в сумі 1000 грн. для проведення оперативної закупки за адресою: АДРЕСА_2 . купюри номіналом: 200 грн. серії ТА7794160; 200 грн. серії ЗВ5506361; 200 грн. серії МЗ2210327; 100 грн. серії ГБ1063253; 100 грн. серії КП7450859; 100 грн. серії ЕА2219058; 100 грн. серії ВЛ0251212 (а.с.129).

Відповідно до протоколу видачі коштів для проведення оперативної закупки від 11.01.2020 р. ОСОБА_37 були видані грошові кошти в сумі 1000 грн. для проведення оперативної закупки за адресою: АДРЕСА_2 . купюри номіналом: 200 грн. - серії ТЄ 7655859; 200 грн. - серії СБ 2624361; 200 грн. серії СД 6465522; 100 грн. серії УБ 9233081; 100 грн. серії СИ 2387088; 100 грн. серії СИ 0604013; 50 грн. серії ТИ 5992723; 50 грн. - серії ТД 2017108 (а.с.145-146)

З протоколу огляду місця події від 11.01.2020 року, проведеного з 19 год. 55 хвилин до 20 год. 42 хвил., судом встановлено, що на території, яка розташована на ділянці автодороги біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 перебуває автомобіль держномер НОМЕР_1 . Біля автомобілю знаходиться ОСОБА_9 , який видав зі своєї кишені грошові кошти. В салоні автомобіля в бардачку виявлено грошові кошти, в тому числі: дві купюри по 100 грн. серії УБ 9233081 та серії СИ 0604013 Також в салоні автомобіля виявлено два мобільних телефони: «ASUS» та «Sony Ericsson» (а.с.134).

З протоколу огляду місця події від 11.01.2020 р., проведеного з 20 год. 55 хвил. до 21 год. 15 хвил., судом встановлено, що на ділянці біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 знаходиться жінка з чоловіком. Жінка назвалася ОСОБА_11 , а чоловік ОСОБА_13 . ОСОБА_11 повідомила, що вона надавала інтимні послуги та за це отримала грошові кошти в сумі 400 грн. та видала з кишені дві купюри по 200 грн. №СБ2624361; ТЄ7655859 (а.с.139-143).

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контроля особи від 15.01.2020 року встановлено, що 11.01.2020 року ОСОБА_9 близько 19:45 біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 надав за грошову винагороду в розмірі 200 грн. ОСОБА_37 повію для надання останньому послуг сексуального характеру у квартирі АДРЕСА_5 (а.с.147).

З протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 15.01.2020 року встановлено, що в ході виконання доручення прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 під №756т від 10.12.2019 р., відповідно до постанови №755т прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 в службовий кабінет був запрошений ОСОБА_13 , якому запропоновано взяти участь в якості учасника проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину відносно ОСОБА_9 з використанням спеціальної техніки. На дану пропозицію ОСОБА_13 дав свою добровільну згоду. Далі, в присутності двох понятих ОСОБА_13 були видані гроші в сумі 1000 грн., про що на місті був складений протокол видачі коштів для проведення оперативної закупки, після чого він був оглянутий на наявність заборонених речей, предметів, про що також був складений відповідний протокол. ОСОБА_13 близько 18:45 годині зателефонував зі свого телефону НОМЕР_3 ОСОБА_9 . В телефонній розмові ОСОБА_9 поцікавився у ОСОБА_13 на який час привозити йому повію для відпочинку. ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_9 , що воліє отримати дівчину приблизно через годину, а саме о 19.40 -19.45 , на що ОСОБА_9 відповів згодою. Також в ході розмови ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_9 , що повію слід привести до будинку АДРЕСА_2 . Близько 19.43 ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_38 та повідомив, що вони будуть через декілька хвилин. Через декілька хвилин у двір будинку АДРЕСА_2 під`їхав автомобіль ДЕО синього кольору за кермом якого перебував ОСОБА_9 , який не виходячи з машини, опустив бокове скло та привітався з ОСОБА_39 . ОСОБА_38 віддав ОСОБА_9 200 грн. Після цього ОСОБА_9 сказав повії виходити. Повія підійшла до ОСОБА_40 та попросила надати їй 500 грн. за послуги сексуального характеру одразу ж, що і було зроблено ОСОБА_39 . Коли повія перерахувала кошти, то одразу ж віддала 100 грн. ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_38 та повія, яка ОСОБА_37 не представилась, пішли до квартири АДРЕСА_6 , де повія надала послуги сексуального характеру. (а.с.148).

Водночас необхідно враховувати, що протокол, складений за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтролю особи, у зв`язку з отриманням інформації, зафіксованої за допомогою технічних засобів, хоча і є самостійним джерелом доказу, проте змістовно є похідним від інформації, закріпленої за допомогою технічних засобів.
Порядок дослідження та перевірки під час судового розгляду документів, якими згідно з п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК є, зокрема, звуко- і відеозаписи, врегульовано положеннями статей 358, 359 КПК.
В судовому засіданні були прослухані аудіо-файли записів, відповідно до яких встановлено, що 13.12.2019 р. о 17-25 між абонентами ОСОБА_12 та ОСОБА_17 (№ телефону НОМЕР_4 належав ОСОБА_41 ) відбулась розмова загальний зміст якої викладений в протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 16.12.2019 р. Проте, суд не погоджується з висновками особи, яка склала протокол, що о Близько 17.25 ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_12 та повідомив, що його послуги з надання повії будуть коштувати 160 грн.

Фактично, судом встановлено, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 близько 17:25 відбувалась розмова в наступного змісту:

ОСОБА_17 : «Денис, єто будет стоить 160 грн.

Переверзов: «160? Хорошо»

ОСОБА_17 : «Во сколько нужно быть в 6 или 6.15?»

Переверзов: «В 6 или 6-15. Это только за такси 160? »

ОСОБА_17 : «Ну да, дальше по месту будешь разбираться. Я не знаю до чего договоритесь».

Отже, ОСОБА_9 повідомив, що 160 грн. будуть коштувати послуги таксі, а не послуги з надання повії. Неправильно трактування оперуповноваженим ОСОБА_42 вказаної розмови призвело до викривлення даних, зазначених в протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 16.12.2019 р. в цій частині.

В іншій частині протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 16.12.2019 р. та в цілому протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 15.01.2020 р. відповідає прослуханим розмовам.

Стороною обвинувачення в якості доказу були надані відеозаписи інтимних стосунків свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Суд не приймає вказані відеозаписи в якості доказу, оскільки вважає їх неналежними.

Суд зазначає, що вказані відеозаписи були зроблені в рамках негласних слідчих (розшукових) дій, зазначених вище. Проте, суд констатує, що слідчим суддею в ухвалах про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 18.11.2019 року наданий дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із втручанням у приватне спілкування : аудіо-, відеоконтроля особи (а.с.123-124) та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у відношенні лише ОСОБА_9 . А наданий відеозапис фіксує події, які відбуваються не за участю ОСОБА_9 , а за участю інших осіб, дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо яких не надавався, що призводить до безумовного визнання вказаного відеозапису недопустимим доказом.

Перевіривши доводи захисника та обвинуваченого щодо відсутності в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 302 КК України, суд прийшов до таких висновків.
Частина 1 ст. 302 КК України, передбачає кримінальну відповідальність, зокрема за звідництво для розпусти .

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 302 КК України є моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб. З позицій суспільної моралі задоволення статевих потреб має здійснюватися без проявів розпусти, безладних статевих контактів, проституції

Із роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27.02.2004 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність», вбачається, що залучення неповнолітнього до створення або утримання місць розпусти з метою наживи або без такої та до звідництва для розпусти (ч. 3 ст. 302 КК) полягає у вчиненні будь-яких дій, спрямованих на те, щоб неповнолітній взяв безпосередню участь у відкритті місць розпусти під виглядом масажних кабінетів, лазень, нічних та стриптиз-барів, у доборі персоналу чи учасників розпусних дій, у придбанні або найманні приміщень для їх утримання, у забезпеченні їх функціонування, у сприянні сексуальним стосункам між незнайомими людьми тощо, а так само у самих розпусних діях.
Таким чином, звідництво це своєрідне посередництво, що виявляється у вчиненні будь-яких дій (а не тільки активних), які сприятимуть добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, в тому числі є дії, які полягають у підшукуванню звідником осіб, які бажають задовольнити свої статеві пристрасті, і у зведенні їх з тим хто може надати сексуальні послуги.

Звідництво ОСОБА_9 проявлялось в підшукуванні та отриманні замовлень від чоловіків-клієнтів, які потребували оплатних сексуальних послуг і зведенні їх із жінкою (в даному випадку ОСОБА_14 ), яка займалася наданням сексуальних послуг за гроші.

Суд трактує дії ОСОБА_9 як звідництво виходячи із того, що він достовірно знав, що ОСОБА_25 надає сексуальні послуги за гроші. Суд зробив свої висновки з показань свідка ОСОБА_11 , яка поясняла, що вона розповідала ОСОБА_9 про це, він сам користувався її послугами в рахунок оплати за звідництво з клієнтами, також ці обставини підтверджуються даними НСРД телефонних розмов між ОСОБА_9 та свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за змістом яких у суду не залишилось сумнівів щодо обізнаності ОСОБА_9 про те, з якою метою, для чого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 просять його привезти дівчину.

ОСОБА_9 підшукував чоловіків-клієнтів, які бажали отримати оплатні сексуальні послуги за гроші, потім зв`язувався з дівчиною, яка надає такі послуги, в даному випадку ОСОБА_11 , домовлявся з нею про зустріч, після чого забирав ОСОБА_43 з місця, де вона в цей час перебувала та відвозив на зустріч з клієнтом, достовірно знаючи, що він домовляється та привозить дівчину для надання сексуальних послуг. Під час спілкування з незнайомими на той час ОСОБА_13 та ОСОБА_44 , саме ОСОБА_9 пропонував їм звести їх з дівчиною, яка надає сексуальні послуги за гроші, для чого залишив свій номер мобільного телефону. Спілкування свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_18 з приводу надання таких послуг дівчиною відбувалось саме з обвинуваченим ОСОБА_9 , а не з дівчиною свідком ОСОБА_45 . Тобто, в даному випадку ОСОБА_9 виконував роль посередника у відносинах чоловіків клієнтів та дівчини, що надає сексуальні послуги за гроші. Безпосереднього спілкування домовленостей про зустрічі між свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_44 та ОСОБА_14 не було.

Вказані обставини підтверджують показання свідка ОСОБА_46 про те, що ОСОБА_9 підшукував осіб, які бажають задовольнити свої статеві пристрасті з нею та займався звідництвом.

Захисник вказує, що докази здобуті під час досудового слідства, сфальсифіковані працівниками правоохоронних органів і є недопустимими, оскільки ОСОБА_9 підбурювали до скоєння зазначених злочинів, тобто мало місце штучне створення доказів у кримінальному провадженні та провокація злочину. При цьому посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та зазначає, що ОСОБА_9 не мав умислу на скоєння злочинів.

Доводи сторони захисту були перевірені за критеріями розмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів, визначеними у практиці Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до практики ЄСПЛ у випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватися недопустимими. Дотримання цього принципу особливо важливе, якщо оперативно-розшуковий захід було проведено без достатньої правової підстави чи належних гарантій недопущення зловживань (п.п. 133135 рішення у справі «Худобін (Khudobin) проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, п. 60 рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).
Судом встановлено, що 13.09.2019 року до єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0003099 були внесені відомості за ч.2 ст. 303 КК України за заявою ОСОБА_12 , який повідомив, що чоловік на ім`я ОСОБА_26 займається сутенерством.
Ч.3 ст. 303 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, отже вимоги ч.2 ст. 246 КПК України дотримані. Подальша перекваліфікація дій ОСОБА_9 на ч.2 ст. 302 КК України, який є нетяжким злочином не впливає на законність та допустимість, зібраних в результаті негласних слідчих (розшукових) дій, доказів.
Слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_35 звернулась до слідчого судді Запорізького апеляційного суду 12.11.2019 р. із клопотанням про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003099 від 14.09.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України, погодженим з прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 . Просила надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо-, відеоконтролю у відношенні ОСОБА_9 , строком на 60 днів (а.с.120-123).
Ухвалою слідчого судді Запорізького Апеляційного суду 18.11.2019 р. був наданий дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із втручанням у приватне спілкування: аудіо -, відеоконтролю особи ОСОБА_9 строком на 60 днів.
Суд звертає увагу, що приписами ч. 3 ст. 41 КПК передбачено, що доручення слідчого, дізнавача, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.
Таким чином, проведення НСРД у кримінальному провадженні належить до повноважень відповідних оперативних підрозділів, які за дорученням відповідного суб`єкта (слідчого чи прокурора) забезпечують їх проведення. Причому під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.
Судом встановлено, що протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеонтроля особи, складений оперуповноваженим УБЗПТЛ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_47 16.12.2019 року за негласну слідчу (розшукову) дію, проведену 13.12.2019 року.
Суд не приймає доводи захисника щодо недопустимості вказаного протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеонтроля особи в якості доказу, у зв`язку з порушенням вимог ч.3 ст. 252 КПК України в частині передання прокурору протоколів з пропуском встановленого 24 годинного строку виходячи з такого.
За змістом ч. 1 ст. 252 КПК за результатами проведення НСРД складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки.
Відповідно до п. 4. 2 Інструкції про організацію проведення НСРД періодичність складання протоколів залежить від виду НСРД, терміну її проведення (одномоментно чи упродовж часу), від доручення слідчого, прокурора, але в будь-якому випадку безпосередньо після отримання фактичних даних, які можуть використовуватись як докази для встановлення місця перебування особи, що розшукується, про кожний випадок огляду, виїмки, дослідження матеріалів про результати негласної слідчої дії тощо.
Таким чином, уповноважена особа обмежена часом складення протоколу лише після отримання фактичних даних, які можуть використовуватись як докази для встановлення місця перебування особи, що розшукується, про кожний випадок огляду, виїмки, дослідження матеріалів про результати негласної слідчої дії тощо.
Слід зауважити, що ст. 252 КПК, якою регламентовано фіксацію ходу і результатів НСРД, також не встановлено часу складення протоколу за результатами НСРД.
Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
З аналізу проведеної НСРД у формі аудіо-, відеоконтролю особи 16 грудня 2019 року, 15 січня 2020 року та в контексті зазначених положень процесуального законодавства, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання цього протоколу недопустимим з підстав їх складення після проведення НСРД з пропуском, встановленого 24 годинного строку.
Аргументи захисту про те, що протоколи проведення НСРД з додатками направлялися прокурору з порушенням визначеної кримінальним процесуальним законом, і внаслідок цього тягнуть визнання проведеної НСРД недопустимим доказом, судом відхиляються. Із матеріалів кримінального провадження слідує, що прокурор був обізнаний не лише про факт проведення НСРД у цьому кримінальному провадженні, а й про їх результати.
Крім того, судом враховано, що згідно з рекомендаціями Європейського суду з прав людини з метою перевірки дотримання права на справедливий судовий розгляд у випадку використання таємних агентів Суд насамперед перевіряє, чи влаштовувались пастки (те, що зазвичай називається «матеріальним критерієм провокації»), і якщо так, то чи міг заявник у національному суді скористатися цим задля свого захисту («процесуальний критерій провокації») (пункти 37, 51 рішення у справі «Банніков проти Росії» від 04 листопада 2010 року, заява № 18757/06).
Суд визначає пастку як ситуацію, коли задіяні агенти працівники органів правопорядку або особи, що діють на їх прохання не обмежуються суто пасивними спостереженнями протиправної діяльності, а здійснюють на особу, за котрою стежать, певний вплив, провокуючи її скоїти правопорушення, яке вона в іншому випадку не вчинила би, з метою зафіксувати його, тобто отримати доказ і розпочати кримінальне правопорушення (пункт 55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року, заява № 74420/01).
Поведінкою, яка провокує особу на скоєння злочину, незалежно від того, чи був «таємний агент» працівником правоохоронного органу чи особою, яка діяла на їх прохання, може бути встановлення контакту із особою за відсутності об`єктивних підозр у її причетності до злочинної діяльності (пункт 44 рішення у справі «Burak Hun проти Туреччини» від 15 грудня 2009 року, № 17570/04), поновлення пропозиції, незважаючи на її попередню відмову (пункт 67 рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року).
Суд прийшов до висновку, що такий факт, як провокація злочину не знайшов свого підтвердження, з огляду на таке.
Як вбачається з показань свідка ОСОБА_11 домовленість про підшукування ОСОБА_9 осіб, які бажають задовольнити з нею свої статеві пристрасті існувала ще з моменту їх знайомства з вересня 2019 року. За цей час ОСОБА_9 підшукав для цього більше 5-6 осіб, зустріч з такими особами була не лише у квартирі по АДРЕСА_2 , де відбувалось НСРД, але і в сауні. Тобто, мали місце випадки підшукування та зведення ОСОБА_9 осіб, які бажають задовольнити свої статеві пристрасті з ОСОБА_14 , яка надавала сексуальні послуги, які не зафіксовані працівниками правоохоронних органів і не були предметом контролю з їх боку, тому не можуть вважатися провокацією.

Суд врахував, що під час першої зустрічі ОСОБА_9 зі свідком ОСОБА_12 , саме ОСОБА_9 був ініціатором та пропонував дівчину для розваг. Подальші телефонні дзвінки ОСОБА_12 та ОСОБА_24 з проханнями привезти дівчину не можуть вважатися тиском на ОСОБА_9 , вони по характеру цих розмов є зверненням до нього. ОСОБА_9 міг відмовитись від звідництва, але жодного разу цього не зробив.

Із наведеного вбачається, що в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки притаманні провокації злочину правоохоронними органами, а саме спонукання до вчинення злочину ОСОБА_9 , а в суду наявні всі можливості перевірити такі твердження обвинуваченого.
При цьому відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є низка критеріїв, тобто під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням рівності змагальності та рівності сторін.
Тобто будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу.

Так, 13.09.2019 року надійшла заява ОСОБА_18 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій ОСОБА_48 повідомляє, що особа на ім`я ОСОБА_26 , займається звідництвом для наживи.

Зустрічі ОСОБА_12 із ОСОБА_11 під час яких остання надавала сексуальні послуги за гроші відбувались 13.09.2019 р., 30.10.2019 року

10.12.2019 року прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 видана постанова про проведення контролю за вчиненням злочину.

13.12.2019 року відбулась ще один епізод звідництва ОСОБА_12 із ОСОБА_11 за участю ОСОБА_9 , саме з цього епізоду почалось фіксування дій ОСОБА_9 правоохоронними органами.

З показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_9 діяв ініціативно, добровільно, усвідомлено, коли виступав посередником між ними. А кількість випадків звідництва (5-6 лише за адресою: АДРЕСА_2 й мали місце інші в сауні) свідчить про систематичність, узгодженість, самостійність дій ОСОБА_9 .

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були допитані в судовому засіданні, піддані захистом перехресному допиту, надана судом можливість опитати вказаних свідків з питань підбурювання, отже забезпечений принцип змагальності.

За таких обставин, не має підстав вважати, що працівники правоохоронних органів нав`язали та змоделювали протизаконну поведінку обвинуваченому ОСОБА_9 .

Безпідставними є доводи захисника про те, що не підтверджені обставини оренди квартири, де відбувались зустрічі ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , оскільки для кваліфікації дій обвинуваченого сам факт наявності інтимних стосунків вказаних свідків в орендованій квартирі не має значення. Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України в діях ОСОБА_17 утворює саме звідництво особи, яка надає інтимні послуги - ОСОБА_11 з особами, які бажали отримати такі послуги- ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з метою надання та, відповідно, отримання інтимних послуг. А наявність чи відсутність інтимних стосунків між цими особами в результаті звідництва на кваліфікацію дій ОСОБА_9 не впливають.

Перевіряючи інші доводи захисника про порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення негласних слідчих розшукових дій, суд перевірив законність порядку їх проведення.

Як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 10.12.2019 р., від 08.01.2020 р. (а.с.163, 165 т.1). негласні слідчі дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням аудіо-відеофіксуванням особи з втратою грошових коштів відносно ОСОБА_9 провадилися на підставі доручень виданих прокурорами Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2. Вказаними постановами про проведення контролю за вчиненням злочину було доручено співробітникам УБЗПТЛ ГУНП в Запорізькій області провести вказані негласну слідчу (розшукову) дію.

За приписами ч. 4 ст. 246 КПК виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.
Положеннями ст. 251 КПК встановлено вимоги до постанови слідчого, прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі НСРД), згідно яких вона повинна містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК, відомості про особу (осіб), місце або річ, щодо яких проводитиметься НСРД, початок, тривалість і мету НСРД, відомості про особу (осіб), яка буде проводити НСРД, обґрунтування прийнятої постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, в інший спосіб, вказівку на вид НСРД, що проводиться.
В даному випадку вимоги ст.. 251 КПК України щодо змісту постанови прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій виконані.

В постанові прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 про проведення контролю за вчиненням злочину від 10.12.2019 р. зазначено, що негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням аудіо-відеофіксуванням особи з втратою грошових коштів відносно ОСОБА_9 слід провести в період з 10.12.2019 р. до 10.01.2020 р.

В постанові прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про проведення контролю за вчиненням злочину від 08.01.2020 р. зазначено, що негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням аудіо-відеофіксуванням особи з втратою грошових коштів відносно ОСОБА_9 слід провести в період з 08.01.2020 р. до 28.01.2020 р.

Зазначені вище негласні слідчі (розшукові) дії проводились в строки, зазначені в ухвалах слідчого судді, порушень щодо їх проведення, судом не встановлено.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст. 302 КК України як звідництво для розпусти з метою наживи. Проте, суд вважає, що в діях ОСОБА_9 відсутня така кваліфікуюча ознака отримання наживи. Аналізуючи показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_9 судом фактично встановлено, що грошові кошти в розмірі 200 грн. свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 передавались ОСОБА_9 в якості оплати за послуги таксі. Судом фактично встановлено, що ОСОБА_9 дійсно в якості водія автомобіля надавав послуги по перевезенню ОСОБА_11 на зустріч зі свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , за послуги цього перевезення він отримав від ОСОБА_13 , ОСОБА_12 по 200 грн. Судом встановлено, що саме вартість послуг таксі в сумі 160 -180 грн. обговорювали між собою ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_11 в суді повідомляла, що за зведення її з клієнтами зі ОСОБА_9 розраховувалась вона, в більшості випадків, вона платила ОСОБА_9 по 100 грн. за кожного клієнта. Проте, обвинувачення в частині отримання ОСОБА_9 наживи за звідництво від ОСОБА_11 органом досудового розслідування не висувалося.

За приписами частини 1 статті 337 КПК України, суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 ,, суд вважає, що органами досудового розслідування неправильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 302 КК України, оскільки відсутня така кваліфікуюча ознака як «з метою наживи». Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 302 ч.1 КК України звідництво для розпусти.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_9 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, він є інвалідом 3 групи, раніше не судимий, має неповнолітню дитину, не працює.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин суд не вбачає.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати - відсутні.

Керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ВизнатиОСОБА_9 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_9 не обрати.

Речові докази:

-Мобільний телефон «Sony Ericsson», мобільний телефон «Asus», передані на зберігання ОСОБА_9 - повернути останньому.

-Грошові кошти (купюра 100 грн. №УП4925827; купюра 100 грн. №ЗВ7660217; 9 купюр по 50 грн.: №ФЗ4675656; №УР822128;№СЙ5573640; №СЙ6942331; №УА0507783; №ТА2640056; №ТВ773894; №СЙ5611115; №АУ03332742; 20 купюр номіналом по 20 грн.: №ЧГ173886; №СИ4902933; №ЧД1149832; №ЧЕ9742646; №КД8201229; №ТД832035; №ТЖ2828501; №ЧА3736207; №ТИ4518257; №СЗ2631752; №ТЖ7139556; №ТЖ3994093; 20 купюр номіналом по 10 грн. №ЮЄ0692043; №ЧА0334722; №ЮГ2680666; №ЮЗ3821751; №ЮЕ9181158; №СЗ0822857; № ЦЖ2853500; №ЧЕ1202759; №ЦЕ9169495; №ЦЖ8603957; №ЮЕ0622425; №ЮБ0523872; 9 купюр номіналом по 5 грн.: №ЮЄ5021985; №СА3525351; №ЮБ3302869; №ЮЗ7529191; №ЮВ0553782; №ЮЖ4329074; №СГ4810981; №ЮЖ2716335; №СВ3920456; 3 купюри номіналом по 1 грн. №УМ9267523; №ЕВ6483291; №ТД3878204), які зберігаються у відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_9 (а.с.144)

-Грошові кошти (2 купюри номіналом по 100 грн. №УБ9233081; №СИ0604013; 2 купюри номіналом по 50 грн №ДТ2017108; №ТИ5992723), які зберігаються у відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області повернути особі, яка їх видала - оперуповноваженому УБЗПТЛ ГУНП в Запорізькій області. (а.с.144)

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1