УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від 09 листопада 2020 року про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України в рамках кримінального провадження № 0000493, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України,
в с т а н о в и в:
01.06.2021 року на розгляд слідчого судді, через систему «Електронний суд», надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від 09 листопада 2020 року про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України в рамках кримінального провадження № 0000493, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України, в якій скаржник просив: скасувати зазначене повідомлення, прийняти скаргу до розгляду, визнати дії виконуючого обов`язки керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , та прокурора групи прокурорів другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організацією та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_6 незаконними, скасувати письмове повідомлення про підозру від 09 листопада 2020 року, в кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020 року складене відносно адвоката ОСОБА_4

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що виконувачем обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 09 листопада 2020 року було здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України. На думку скаржника, зазначене повідомлення є необґрунтованим та врученим не у порядку, встановленому КПК України. Так, скаржник зазначає, що ОСОБА_4 є адвокатом, а тому, в силу вимог ст. 481 КПК України, письмове повідомлення їй може здійснюватись Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень. Поряд з цим, оскаржуване повідомлення про підозру було підписано виконувачем обов`язків керівника Київської міської прокуратури, тобто особою, в силу приписів ст. 481 КПК України, не уповноваженою на здійснення таких дій стосовно адвоката. Крім того, скаржник також вказує на те, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 їй не було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також не роз`яснено їх зміст. Звертає увагу слідчого судді на те, що висновок про не набуття ОСОБА_4 процесуального статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні підтверджується зокрема змістом ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2020, якою відмовлено у застосуванні приводу стосовно адвоката ОСОБА_4 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Надав слідчому судді письмові додаткові пояснення до скарги з додатками, в яких акцентував увагу слідчого судді на тому, що прокурора ОСОБА_5 було включено до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні лише 16.01.2021 року, тобто вже після підписання ним письмового повідомлення про підозру, а також на тому, що відповідно до даних сайту АТ «Укрпошта», письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 направлено не було.

В судове засідання слідчий та прокурор у кримінальному провадженні, незважаючи на неодноразові виклики, не з`явились. Враховуючи час, що пройшов з моменту направлення скарги до суду, беручи до уваги численні відкладення судових засідань у зв`язку з неявкою до суду уповноважених слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні, зважаючи на вжиті судом заходи для забезпечення їх участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дану скаргу без їх участі.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні скаржника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Як вбачається з матеріалів, долучених до скарги, виконувачем обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 09 листопада 2020 року було здійснено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України.

Враховуючи положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_4 та її захисник набули права на оскарження вказаного повідомлення про підозру 09 січня 2021 року.

Станом на момент розгляду скарги, досудове розслідування кримінального провадження №0000493, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України не завершено.

З приводу суті викладених у скарзі доводів, слід зазначити наступне.

Так, підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Право знати та розуміти, в чому особа підозрюється (обвинувачується), є одним зі складових елементів визначеного у статті 6 Конвенції права на справедливий суд.

Так, у пункті 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення особі, проти якої порушено кримінальну справу і яка є офіційно повідомленою про юридичну і фактичну базу сформульованих проти неї обвинувачень (рішення у справі «Камазінскі проти Австрії», № 79; «Пеліс`є і Сассі проти Франції [BП]», № 51).

Також стаття 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про «характер» обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах «Маточча проти Італії», § 59; «Пенєв проти Болгарії», §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі «Маточча проти Італії», § 65).

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Положеннями ч. 1 ст. 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 276 КПК України передбачено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 481 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

Пунктом 13 частини 1 ст. 23 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" встановлено, що повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Вищезазначені норми права є імперативними й абсолютно визначеними та не підлягають розширеному тлумаченню, законодавче врегулювання порядку повідомлення особі про підозру не залишає особі, на яку покладено застосування цієї норми можливостей для розсуду, оскільки повідомлення особі про підозру має важливе значення у сенсі дотримання принципів верховенства права та законності (ст. ст. 8, 9 КПК України)

Європейський суд у рішеннях у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції» зазначив, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить в тому числі і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони.

А отже за буквальним прямим тлумаченням приписів вказаних статей у їх системному взаємозв`язку, ніхто, крім вказаних у цих нормах Генерального прокурора чи його заступника, керівника регіональної прокуратури (прокуратури міста Києва) не має права та не наділений повноваженнями повідомляти адвокату, який є спеціальним суб`єктом з особливим статусом та гарантіями, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Жодних винятків щодо цього не встановлюють ні глава 37 КПК України, ні інші норми цього Кодексу чи законів України.

З аналізу наведених положень чинного законодавства вбачається, що письмове повідомлення про підозру адвокату, яке передбачає погодження або складання та наступне підписання такого процесуального документа, а також його безпосереднє вручення може здійснити лише Генеральний прокурор, його заступник або керівник регіональної прокуратури в межах його повноважень.

Це повноваження є винятковим та безальтернативно встановлює виключну компетенцію зазначених посадових осіб органу прокуратури здійснити повідомлення спеціальних суб`єктів про підозру як цілісний комплекс процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту цієї конституційної норми та міркувань викладених вище, суд у випадках застосування норм права, якими встановлені повноваження Генерального прокурора, його заступника, керівника регіональної прокуратури щодо повідомлення про підозру адвокату (ст. 481 КПК України та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад») має використовувати їх буквальне тлумачення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Надавши належну оцінку обставинам справи та вищевикладеним вимогам чинного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру адвокатові ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні міг здійснити виключно Генеральний прокурор, його заступник або керівник регіональної прокуратури (прирівняний до нього керівник Київської міської прокуратури), а не виконуючий обов`язки Керівника Київської міської прокуратури, оскільки він не наділений такими повноваженнями чинним КПК України.

Пред`явлення підозри адвокату виконуючим обов`язки керівника регіональної прокуратури порушує основні гарантії його діяльності та особливості здійснення повідомлення про підозру спеціальному суб`єкту, яким є ОСОБА_4 , до якої у такому випадку була застосована неналежна правова процедура, що є порушенням загальних засад кримінального провадження, а саме верховенства права та законності.

Слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що письмове повідомлення про підозру може набути в процесуальному аспекті якості дійсності, реальності тільки у випадку його створення, складання, погодження та вручення виключно уповноваженими суб`єктами кримінального процесу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України від 09 листопада 2020 року не було здійснено уповноваженою на те особою, а тому повинно бути скасованим, а скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 задоволеною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 93, 110, 216, 276-278, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від 09 листопада 2020 року про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України в рамках кримінального провадження № 0000493, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України задовольнити.

Повідомлення виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від 09 листопада 2020 року про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України в рамках кримінального провадження № 0000493, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде оголошений 13 липня 2021 року о 08 годині 07 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1