Справа № 700/266/21
Провадження № 1-кп/700/71/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чижівка Звенигородського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, судимого 19.02.2021 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , засуджений вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2021 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт. 08.04.2021 року ОСОБА_4 поставлений на облік філії Лисянського районного сектору Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області та 08.04.2021 був направлений для відбування покарання до Лисянської селищної ради, що знаходиться в смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області, тобто за місцем фактичного його проживання. Проте, ОСОБА_4 09.04.2021,12.04.2021, 13.04.2021, 14.04.2021 умисно, безпричинно не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт до Лисянської селищної ради, що в смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області. Невідбута частина покарання становить 16 годин громадських робіт.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно не з`являвся для відбування громадських робіт без поважних причин, оскільки «загуляв».
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Сукупність встановлених органом досудового розслідування доказів, які не оспорюються учасниками судового провадження, дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 389 КК України.
При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно з ч.1 ст.12 КК України класифікується як кримінальний проступок; особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладених обставин у справі, особи обвинуваченого, який є раніше судимим, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, вчинення обвинуваченим рецидиву кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із застосуванням покарання у виді арешту, із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України, після постановлення вироку Лисянським районним судом Черкаської області 19.02.2021, тому суд призначає остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків і до призначеного покарання частково приєднує невідбуте покарання у виді 8 годин громадських робіт, які виходячи з розрахунку згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, вісім годин громадських робіт відповідають одному дню арешту, які слід перевести в покарання у виді арешту на строк 1 день, оскільки відповідно до ст. 73 КК України при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.
Таке покарання, на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Запобіжні заходи не обиралися.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до визначеного цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 19.02.2021 і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) місяців 1 (одного) дня арешту.
Термін відбуття рахувати з дати фактичного затримання засудженого.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілим в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1