Справа № 991/7670/21
Провадження1-кс/991/7779/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 щодо розгляду клопотання, поданого в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019,

В С Т А Н О В И В :
15.11.2021 до слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000673 від 26.03.2019.
У поданій скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 (далі прокурора ОСОБА_4 ) вчинити дії, спрямовані на розгляд клопотання адвоката ОСОБА_2 від 19.10.2021 та повідомлення останнього про результати такого розгляду з дотриманням вимог ст. 9, 110, 220 КПК України, в тому числі про мотиви відмови у задоволенні клопотання.
Скарга обґрунтована тим, що 23.09.2021 захисник підозрюваного ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про визначення підслідності кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019 за слідчими органів Національної поліції України (далі НПУ), оскільки детективи Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні із порушенням правил підслідності, визначених ст. 216 КПК України. За результатами розгляду клопотання захисника від 23.09.2021 прокурором ОСОБА_4 прийнято постанову від 04.10.2021, якою у задоволенні вимог клопотання відмовлено. На переконання адвоката, постанова від 04.10.2021, в порушення вимог ст. 110 КПК України, не містить доводів на спростування позиції представника ОСОБА_5 . Означена постанова не підлягає оскарженню згідно норм КПК України, проте незгода з нею та викладені обставини, на думку ОСОБА_2 , вказують на наявність спору про підслідність, що виник між Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою та представниками ОСОБА_3
19.10.2021 захисник, в порядку ст. 218, 220 КПК України, звернувся із клопотанням про вирішення спору про підслідність кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019. Постановою прокурора ОСОБА_4 від 28.10.2021 у задоволенні клопотання від 19.10.2021 відмовлено.
ОСОБА_2 звертає увагу на те, що прокурором при прийнятті постанови від 28.10.2021 допущено бездіяльність, яка в першу чергу полягає в незазначенні у тексті процесуального рішення змісту обставин, які є підставами для його прийняття, мотивів, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Крім того прокурором не вирішено питання, яке містилось у прохальній частині клопотання щодо вирішення спору про підслідність кримінального провадження.
Вказані обставини й стали підставою для звернення ОСОБА_2 з цією скаргою на бездіяльність прокурора ОСОБА_4 . Адвокат акцентує увагу на тому, що скарга стосується лише допущеної прокурором бездіяльності, яка полягає у неповному розгляді клопотання від 19.10.2021 та незазначенні, в порушення ст. 110 КПК України, в процесуальному рішенні мотивів його прийняття, та не є скаргою на саму постанову від 28.10.2021.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає наступне.
Главою 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування. Предметом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні ними своїх повноважень під час досудового розслідування, які передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).
У скарзі адвокат ОСОБА_2 посилається на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійснені такої процесуальної дії, як розгляд клопотання захисника від 19.10.2021 № 19/10/400 про вирішення спору про підслідність кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019 та визначення такої підслідності за слідчими органів НПУ, оскільки винесена прокурором ОСОБА_4 постанова від 28.10.2021 не відповідає вимогам КПК України та прокурором не прийнято рішення щодо всіх вимог клопотання, що, на думку адвоката, може бути оскаржено в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
На досудовому провадженні, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню, відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо визначених кримінальним процесуальним законодавством обов`язків, для виконання яких встановлений конкретний строк.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах, встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
У той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні прокурором процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема, прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі вмотивованої постанови, у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання.
19.10.2021 адвокат ОСОБА_2 як захисник підозрюваного ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019 звернувся із клопотанням № 19/10/400, в якому просив вирішити спір про підслідність та визначити підслідність згаданого провадження за слідчими органів НПУ. Клопотання мотивовано тим, що дане кримінальне правадження відноситься до підслідності слідчих органів НПУ, у зв`язку із внесенням змін до ст. 209 КК України за якою підозрюється ОСОБА_6 .

Постановою прокурора ОСОБА_4 від 28.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання захисника щодо ініціювання спору про підслідність та визначення підслідності кримінального провадження за слідчими органів НПУ. Прокурором у постанові вказано, що під час досудового розслідування за результатами оцінки зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.01.2013 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України. Надалі матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 виділені в окреме провадження за № 0000673 від 26.03.2019. Постановою першого заступника Генерального прокурора здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні доручено детективам НАБУ. Прокурор зазначає, що наразі в кримінальному провадженні відсутні фактичні дані, які б свідчили про існування спору про підслідність та відсутні підстави для визначення підслідності за іншим органом досудового розслідування.
Тобто у постанові від 28.10.2021 викладені обставини, що свідчать про визначення першим заступником Генерального прокурора (суб`єктом, який має право, у відповідності до положень ч. 5 ст. 218 КПК України, вирішувати спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності НАБУ, у разі наявності такого спору) підслідності в кримінальному провадженні № 0000673 від 26.03.2019 за детективами НАБУ та констатовано про відсутність даних, які б вказували на існування спору про підслідність на момент подачі клопотання від 19.10.2021.

Про результати розгляду клопотання повідомлено особу, яка заявила клопотання, копію постанови від 28.10.2021 надіслано засобами поштового зв`язку адвокату, який отримав її 06.11.2021, що підтверджується копіями супровідного листа від 28.10.2021 № 16/1/1-19642-19, поштового конверту та роздруківкою з електронного сервісу відстеження поштових відправлень офіційного сайту АТ «Укрпошта».
Отже, станом на день подання адвокатом скарги (12.11.2021) з боку прокурора відсутня бездіяльність, яка б підпадала під ознаки, перелічені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, та могла бути оскаржена захисником.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що незгода ОСОБА_2 із мотивами прийняття процесуального рішення прокурором, не свідчить про те, що прокурором допущено бездіяльність щодо розгляду клопотання сторони захисту. Доводи адвоката відносно того, що кримінальне провадження № 0000673 від 26.03.2019 відноситься до підслідності слідчих органів НПУ, у зв`язку із набранням чинності у 2019 році нової редакції ст. 209 КК України, яка не передбачає наявності такого обов`язкового компоненту легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, як кримінальне правопорушення, що передувало легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом, в результаті чого неможливо застосувати положення ч. 9 ст. 216 КПК України, є неспроможними, оскільки за правилами ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності).

Оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про вирішення спору про підслідність кримінального провадження та зміну такої підслідності ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено.
В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому, прокурору. З огляду на зазначене слідчі судді обґрунтовано відмовляють у відкритті провадження, якщо скарга зумовлена прийняттям постанови про відмову у проведенні дій, які не можуть бути віднесені до категорії слідчих (розшукових). Види слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій закріплені в главах 20, 21 КПК України.
З наведеного слідує, що подана скарга не підпадає під випадки оскарження рішення прокурора, що перелічені й у п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Визначений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача і прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному застосуванню не підлягає.

З поданої скарги і доданих до неї документів вбачається, що клопотання адвоката від 19.10.2021, в якому він просив вирішити спір про підслідність та визначити підслідність згаданого провадження за слідчими органів НПУ, було розглянуто прокурором в межах заявлених вимог та прийнято процесуальне рішення у формі постанови, про яке прокурор повідомив особу, яка звернулася із клопотанням. За таких умов відсутня бездіяльність, яка може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
На підставі наведеного вище, враховуючи те, що у даній скарзі фактично оскаржується рішення прокурора, яке не підлягає оскарженню, слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду цієї скарги.
Керуючись статтями 303, 304, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 щодо розгляду клопотання, поданого в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1