Справа № 352/2692/21
Провадження № 1-кс/352/54/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

31.01.2022 у провадження слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 надійшла справа №352/2692/21 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

31.01.2022 слідчою суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід, яка 01.02.2022 передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000582 від 04.11.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, скаржниця ОСОБА_4 заявляла відвід слідчій судді ОСОБА_3 під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, що надійшла до суду 15.12.2021 р. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 р. задоволено заяву ОСОБА_4 про відвід слідчої судді ОСОБА_3 . З огляду на зазначене, вважає за необхідне заявити собі самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 від 31.01.2022.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд заяви без його участі.

Слідча суддя, яка заявила самовідвід, в судове засідання не з`явилась.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви суд дійшов наступного висновку.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно до положень ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Так, ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 від 21.12.2021 р. задоволено заяву ОСОБА_4 про відвід слідчої судді ОСОБА_3 .

Отже, враховуючи підстави зазначені в п.4. ч.1. ст.75 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо у однієї із сторін по справі є підстави сумніватись в об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що викладені в заяві про самовідвід саме такі обставини необхідно прийняти до уваги.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року).

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 було заявлено заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 , яка ухвалою від 21.12.2021 була задоволена, то щоб усунути сумніви щодо реалізації права на справедливий розгляд клопотання та законності судового рішення у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, вимог ст. 75 КПК України та з метою виключення сумнівів в об`єктивності та неупередженості, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про самовідвід слідчому судді ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 75-81, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду справи за скаргою ОСОБА_4 від 31.01.2022 на бездіяльність слідчого та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Матеріали клопотання передати до канцелярії суду відповідно до положень ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_5