ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/76/22 Справа № 202/7146/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000771 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до 15.02.2022 року включно.
Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, так як підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого постраждало дві особи, одна з яких померла, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, разом з тим збитки родині потерпілого , який помер не відшкодовані.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів до 11 лютого 2022 року з покладанням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000771; цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст 177 КПК України, а саме можливих спроб підозрюваного впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також, оцінивши сукупність встановлених обставин, а саме: наявність у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, вік та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом 3 групи загального захворювання та на даний час перебуває на лікуванні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання через те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки , офіційно працевлаштований та є особою з інвалідністю і за станом здоров`я перебуває на лікуванні, оскільки не врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, незважаючи на його стан здоров`я та лікування, при цьому підозрюваний раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Разом з тим, відомостей щодо погіршення стану здоров`я підозрюваного, що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.
Допущені порушення відповідно до ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.

В ході апеляційного перегляду колегія суддів встановила, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події та схемою до нього; протоколом огляду трупа ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи № 2550/1, відповідно до якого на тілі трупа ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: сполучена травма голови, тулубу та кінцівок:- закрита внутрішньо-черепна травма, садна, синці та поверхневі рани на обличчі, крововиливи у м`які покривні тканини голови крововиливи під м`які мозкові оболонки; - закрита травма грудної клітки: множині переломи ребер, перелом грудини, повний поперечний розрив аорти в грудному відділі, гемоторакс; - закрита травма живота: множинні паралельні один одному розриви селезінки, гемоперитонеум; - крововиливи та надриви підвішуючого апарату внутрішній органів; перелом лівого стегна; садна та рвано-забійні рани колінних ділянок; також відповідно до вказаного висновку всі виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті (лічені хвилини -одиничні десятки хвилин); висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 5779-21; висновком комплексної судово транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 5780/5781-21, відповідно до якої водій автомобіля ЗАЗ Lanos ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти ДТП при дотриманні п. 12.1 ПДР України; протоколом огляду відеозапису, яка зафіксувала обставини дорожньо-транспортної пригоди, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого він керував автомобілем Деу Ланос д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , висновком судово-медичної експертизи № 1774, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_14 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості; висновком судово-медичної експертизи № 1775, висновком судово-токсикологічної експертизи № 3156, відповідно до якого в наданій на дослідження крові ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,0 ‰; висновком судово-токсикологічної експертизи № 3157.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення є доведеною.

Також встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням ст. 178 КПК України, а саме того, шо ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за обставин, що обтяжують покарання у стані алкогольного сп`яніння, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил ДТП, разом з тим, підозрюваний може впливати на потерпілих та свідків, для зміни їх показів в суді, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що вони є обґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_8 , майнового і сімейного стану підозрюваного, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 гривень.
Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 14 лютого 2022 року з визначенням розміру застави.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 лютого 2022 року включно.
Взяти ОСОБА_8 під варту.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Виконання ухвали покласти на відділ поліції за місцем проживання підозрюваного.
Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 198480 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_8 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, судді за кожним викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, роботи; утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін обов`язків у разі внесення застави визначити до 14 лютого 2022 року включно.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4