Справа № 639/6473/21
Провадження № 1-кп/639/508/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 02.04.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000054 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чапаєвка Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, фізичною особою-підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 272, ч.1 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
24.09.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 02.04.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000054 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 272, ч.1 ст. 367 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити вказаний обвинувальний акт до судового розгляду, перешкод для цього не вбачає, зазначив про відповідність обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального закону, дотримання правил територіальної підсудності, підстав для закриття, повернення або зупинення кримінального провадження немає. Крім того, вважав доцільним змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У відповідності до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК, та складання якого недопустимо навіть і з допущенням технічних помилок.
Вимогами п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК встановлено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості про кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Суд звертає увагу на те, що наведена норма КПК є імперативною, а отже обов`язком сторони обвинувачення є зазначення відомостей про кожного потерпілого по кримінальному провадженню та будь-які помилки, неточності або взагалі незазначення відомостей про потерпілого унеможливлює судове провадження.
Так, в порушення вимог наведеного п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК в обвинувальному акті не зазначені анкетні відомості всіх потерпілих по кримінальному провадженню №0000054 від 02.04.2021 року.
В обвинувальному акті по епізоду обвинувачення за ч.1 ст. 367 КК України, у формулюванні обвинувачення зазначено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_4 , які виразилися у неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, було запущено небезпечне виробництво з переробки соняшника, внаслідок чого стався вибух, в результаті якого ТОВ «Новобаварський бетон» завдано матеріальної шкоди на суму 170 тисяч гривень. Потерпілою стороною у кримінальному провадженні визначено ТОВ «Новобаварський Бетон» ().
Разом з цим, з Реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000054, який доданий до обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також були визнанні потерпілими по даному кримінальному провадженню, були допитані як потерпілі та останнім роз`яснювались права та обов`язки потерпілого. Будь-яких відомостей про те, що гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є потерпілими у цьому кримінальному провадженні обвинувальний акт не містить.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Однак Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про відмову у визнанні потерпілими гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК, підготовче судове засідання відбувається за участю, у тому числі потерпілого, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.
Згідно ч. 2 ст. 318 КПК, яка розташована у главі 28 «Судовий розгляд» КПК, якою суд керується в силу положень наведеної ч. 3 ст. 314 КПК, у судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
На підставі вищевикладеного, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, у якому не зазначені анкетні відомості всіх потерпілих та не зможе виконати вимоги ч. 1 ст. 314 КПК, ч.3 ст. 318 КПК, ч.1 ст. 353 КПК України в частині виклику в судове засідання та встановлення особи потерпілих, у зв`язку із чим існує вірогідність того, що потерпілій особі від кримінального правопорушення завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а судовий розгляд буде проведено за її відсутності, що є неприпустимим та грубим порушенням прав останнього.
Отже, не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК, оскільки в ньому не зазначені анкетні відомості всіх потерпілих, а тому суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом. В цьому випадку прокурор навіть позбавлений можливості змінювати обвинувачення, оскільки змінювати відомості про особу потерпілого чинним КПК не передбачено, а тому уточнення відомостей про потерпілого можливо лише через повернення обвинувального акту прокурору.
Таким чином, враховуючи, що суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з порушеннями вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК, а тому він підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Щодо клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні в усній формі було заявлено клопотання в порядку ч.3 ст. 315 КПК України про зміну запобіжного заходу з тримання під варту на більш м`який , не пов`язаний з позбавленням волі відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки санкція кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

Захисник та обвинувачений підтримали клопотання прокурора і просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який .

Судом враховується, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України та нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, за який передбачено максимальне покарання у вигляді обмеження волі до 3 років.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 на теперішній час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 272, ч.1 ст. 367 КК України, за які не передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому виходячи зі змісту ст.ст.181, 183 КПК України, застосування до нього таких запобіжних заходів як тримання під вартою і домашній арешт є неприпустимим. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне змінити застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України для належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177- 179, 314 317, 369 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 02.04.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 272, ч.1 ст. 367 КК України - повернути прокурору Харківської обласної прокуратури для усунення недоліків.

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно та поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із м. Харкова та Харківської області без дозволу прокурора, суду;

3) повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи.

4) здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1