Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/475/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2021 року, якою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючому, не одруженому, з середньою- спеціальною освітою,не маючого на утриманні малолітніх дітей, маючого на утриманні мати інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 19-00 год. до 07-00 год. строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

На обґрунтування даного клопотання слідчим зазначено, що нею здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000727, яке внесене 15.12.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідуванням встановлено, що 15.12.2021 року більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч.3 ст. 185 КК України, а саме вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

Під час досудового розслідування, 16.12.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2021 року, вказане клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього обов`язки передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчим суддею зазначено, що наявні матеріали клопотання, свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто встановив наявність обґрунтованої підозри.

Також, слідчим суддею встановлений ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності та суду.

Водночас, за висновком слідчого судді, слідчий в своєму клопотанні та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого не довели доцільність застосування до ОСОБА_8 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки на думку сторони обвинувачення, ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор зазначає, що слідчий суддя в своєму рішенні зазначив, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України є обґрунтованою. Разом з тим висновок про те, що прокурором не доведено недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованим, зважаючи на те, що клопотання слідчого належно обґрунтовано, доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України. Наведені у клопотанні ризики підтверджуються відповідними доказами, безпосередньо у самому клопотанні та в ході судового розгляду слідчим та прокурором доведено необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та неможливість застосування більш м`якого. Однак слідчий суддя мотивував своє рішення лише доводами сторони захисту, які ґрунтуються виключно на поясненні підозрюваного, які останній надав у ході розгляду клопотання.

В той же час, слідчим суддею проігноровано доводи прокурора, стосовно неможливості забезпечити належної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам, не інакше як застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи із наступного.

Домашній арешт, як і більш м`які запобіжні заходи, не можуть бути застосовані, оскільки:

-підозрюваний ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, не має стабільного джерела доходу, тобто твердження що він утримує неповнолітню дитину не є достатньо обґрунтованим;

- ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років;

-за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо;

-не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу;

-сам підозрюваний не заслуговує на довіру, оскільки підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки не має, оскільки вводить в оману учасників кримінального провадження;

-підозрюваний може впливати на потерплого та свідків, оскільки підозрюваному відомі номери телефонів місце проживання та інші відомості, які він може протиправно використовувати.

Крім того, в ході винесення вказаного рішення суду слідчим суддею не враховано, що вказане кримінальне правопорушення можливо вчинено за попередньою змовою групою осіб, стосовно яких також подано клопотання про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою. Таким чином, перебуваючи на свободі, у тому числі під домашнім арештом підозрюваний ОСОБА_8 має можливість незаконно впливати на осіб які також підозрюються у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а також на свідків даного кримінального правопорушення з метою зміни ними показів, а також надання у судовому засіданні неправдивих показів.

Крім того, досудове слідство нещодавно розпочато, та не встановлено всі необхідні відомості, тому є ризик приховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для справи.

Прокурор вважає, що застосування запобіжних заходів є, в першу чергу, превентивним заходом та має запобігати спробам підозрюваного, обвинуваченого впливати на свідків, ухилятися від суду, прокурора, так ніяких заяв до прокурора від свідків та потерпілої не надходило, однак, запобіжні заходи і застосовуються задля того, щоб підозрюваний не мав впливу на досудове розслідування та учасників процесу.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора у підтримку поданої апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора посилаючись на її безпідставність, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегія суддів прийшла до висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

Як убачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ відділення поліції №2 ( м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР № №0000727 яке 15.12.2021 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 15.12.2021 року більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , приїхали на автомобілі марки ВАЗ 21011, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 до домоволодіння ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , з умислом на таємне викрадення чужого майна (крадіжки).

Далі реалізуючи свій злочинний намір з метою власної наживи, корисливих спонукань, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , шляхом віджиму пластикового вікна проникли до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_10 залишився в автомобілі, на якому приїхав, чекати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Останні впевнившись в тому, що їх злочинні дії є непомітні для інших осіб, переслідуючи мету власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння викрали із житлової кімнати готівку в сумі 45 тисяч гривень та 1500 доларів СІЛА, а також мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY J 1, золотого кольору, який був у чохлі, без сім-картки.

Після вчинення злочину, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , зникли на вищевказаному автомобілі та викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим задали потерпілому ОСОБА_12 , матеріального збитку в сумі 45 тисяч гривень та 1500 доларів США.

15.12.2021 о 17.20 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

16.12.2021 о 17.05 год. ОСОБА_8 , було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років.

Виходячи з матеріалів клопотання, обґрунтованість висунутої підозри ОСОБА_8 , у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, доданими слідчим до клопотання. Окрім того, висновок щодо обґрунтованості оголошеної підозри ОСОБА_8 учасниками процесу не оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею правильно встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому ОСОБА_8 оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу, направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.

Разом з цим, є правильним висновок слідчого судді, що не доведено існування інших ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий у своєму клопотанні.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_8 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, встановила, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також того, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання не надали доказів щодо необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу підстав для повного задоволення клопотання немає.

Таким чином, колегія суддів, перевіркою матеріалів клопотання встановила, що доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, які доведені старшим слідчим у клопотанні, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря психіатра та у нарколога не перебуває, опікується матір`ю, інвалідом 3 групи, тобто має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, раніше не судимий, тобто обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Саме сукупність зазначених обставин переконливо свідчить, що підозрюваному ОСОБА_8 вмотивовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки даних про те, що перебуваючи під домашнім арештом період доби, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення є безпідстаними.

Враховуючи наведене, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу для скасування ухвали та застосування більш суворого запобіжного заходу, є необґрунтованими, з урахуванням того, що вказані обставини враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 19-00 год. до 07-00 год. строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4