Справа 682/165/21
№ 1-кп/688/95/21
Вирок
Іменем України
23 вересня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000016 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4 .

В порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» ОСОБА_4 безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 26.05.2013 по 08.08.2019, що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 28.07.2019 по 11.08.2020 за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 та в місцях її тимчасового перебування, діючи умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , у зв`язку з чим його чотири рази притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Зокрема, 28.07.2019 близько 11:10 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.08.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень.

29.09.2019 близько 18:50 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрито у зв?язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

17.05.2020 близько 10:30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.06.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

11.08.2020 близько 19:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Нетішин Хмельницької області вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань.

Постановою Нетішинського міського суду від 18.08.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт з направленням пройти програму для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», на строк 3 місяці.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , 5 січня 2021 року близько 18.10 год, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті триваючих особистих неприязних відносин, спровокував словесний конфлікт, під час якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 психологічне насильство, що полягало у висловлюванні на її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 126-1 КК України - умисні дії, що виразились у систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав частково. В присутності захисника дав суду показання, що дійсно приходив до своєї колишньої дружини за її місцем проживання у м. Славута у дні, зазначені в обвинувальному акті. Проте приходив не для того, щоб вчиняти будь-яке насильство щодо неї, а для того, щоб примиритися з нею, знайти спільну мову, відновити сімейні відносини, побачитися з дітьми та проводити з ними час. Рішенням органу опіки йому, як батькові двох неповнолітніх дітей, встановили побачення з дітьми щосереди та щоп?ятниці з 17 по 19 год, в присутності матері. Він з таким рішенням не погоджувався, але не знав як його оскаржити. Тому приходив у той час, коли у нього виходило. Колишня дружина відмовляла йому в побаченні з дітьми, маніпулювала ними, не давала з ними спілкуватися, провокувала його. Також не знав, що у випадку вчинення перешкод у спілкуванні з дітьми, він мав право звернутися до суду. Як тільки він приходив та стукав у двері, потерпіла двері не відчиняла, а відразу викликала працівників поліції. Заперечив факти погроз з його боку, вживання нецензурної лексики до потерпілої. Постанови судів про притягнення його до адміністративної відповідальності не оскаржував, в деяких судових засіданнях брав участь. Громадські роботи йому замінили на штраф. В серпні 2020 році, будучи в знервованому стані повідомив поліцію про намір вчинити вбивство колишньої дружини, хоча справді такого наміру не мав. Іноді приходив до колишньої дружини вночі, бо ревнував, хотів перевірити, чи вона вдома. Іноді дзвонив до потерпілої, але вона не хотіла розмовляти з ним. Одного разу дуже голосно стукав та сильно вдарив у двері, але двері не вибив. Коли він приходив, то діти були вдома. 05.01.2021 він прийшов привітати дітей зі святами, однак йому двері не відкрили, а викликали поліцію. Писав дружині розписку з погрозою вчинити самогубство, оскільки дуже любив і тривалий час не міг заспокоїтися та погодитися з розірванням шлюбу. Протягом 3-х місяців проходив програму для кривдників. Цивільний позов не визнав. Просив вибачення у потерпілої, хоча не вважає, що його дії є кримінально-караними. Просив суворо не карати.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Винуватість обвинуваченого в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка дала суду показання, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з обвинуваченим 6 років та вони мають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом проживали у м. Нетішині. Під час подружнього життя ОСОБА_4 ображав її, безпідставно ревнував, застосовував до неї фізичну силу, в тому числі в присутності дітей та його батьків. Вказане стало причиною окремого проживання та звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У квітні 2019 року вона переїхала з дітьми до своїх батьків у м. Славута. Після розірвання шлюбу, з липня 2019 року по січень 2021 року ОСОБА_4 переслідував її, систематично вчиняв психологічне насильство щодо неї, в присутності дітей погрожував фізичною розправою, зокрема, облити кислотою, підпалити, вбити, тероризував численними телефонними дзвінками, пошкодив її майно, вибив вхідні двері квартири, пошкодив дверний замок, кидав камінням у вікна, повідомляв поліцію про її вбивство, переслідував за місцем роботи на автомобілі. Його погрози вона сприймала реально, бо знала, що він може вдарити, пошкодити майно, порвати одяг. Така поведінка змусила її навіть звільнитися з роботи. Оскільки він забирав дітей без її дозволу, вона звернулася до служби у справах дітей. Попри рішення органу опіки про побачення батька з дітьми в певні дні та години в її присутності, він приїжджав в інший час, в основному вночі, та влаштовував скандали. Приходив в стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння, кричав, стукав, лякав її та дітей, її батьків, розбудив сусідів. 5 січня 2021 року близько 18.10 год він в черговий раз прийшов до неї та спровокував словесний конфлікт, під час якого ображав її словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою. Вказані систематичні дії колишнього чоловіка викликали у неї моральні та душевні страждання, страх, тривогу, безсоння, порушили звичний спосіб життя, вона вимушена прикладати значних зусиль, щоб відновити свої порушені права (неодноразово звертатися до правоохоронних та судових органів). Його систематичні візити, в тому числі вночі, травмували дітей. Він продовжував їй дзвонити навіть тоді, коли кримінальне провадження перебувало у суді, бувало до 70-ти дзвінків в день, також дзвонив до її родичів. Вона вимушена була звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 15.04.2021р. виданий обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 строком на 6 місяців із забороною перебувати в місці проживання (перебування) потерпілої, вести листування, телефонні перемовини, в будь-який спосіб переслідувати її. Підтримала цивільний позов та просила стягнути з винного на її користь 30 000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. Просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання, погодившись з думкою прокурора щодо призначення покарання у виді арешту.;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка дала суду показання, що є матір?ю потерпілої та вони разом проживають АДРЕСА_2 . Після розірвання шлюбу дочка з дітьми переїхала проживати до неї, а колишній зять ОСОБА_4 почав її переслідувати. Неодноразово погрожував дочці фізичною розправою, ображав нецензурними словами, 28.07.19 вибив вхідні двері, запихав у дверний змок сірники, що тричі змінювали серцевину замка, здебільшого приїжджав вночі у стані алкогольного сп?яніння та голосно стукав у вікна та двері, кричав, нецензурно лаявся, кидав каміння у вікна, приходив з ножем до неї на роботу, погрожував, що заріже дочку, якщо та не буде з ним жити, лякав дітей, які все це чули, постійно телефонував до дочки з вимогою повернутися до нього та погрожував фізичною розправою. Був випадок, коли ОСОБА_4 в присутності дітей повісив мотузку та пригрозив вчинити самогубство. 05.01.2021р. прийшов до них близько 18 год, голосно стукав у нові двері, не зміг їх вибити, в присутності дітей ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка дала суду показання, що є сестрою потерпілої. Після розірвання шлюбу її сестра з дітьми переїхала проживати до батьків у м. Славуту, а колишній чоловік ОСОБА_4 почав її переслідувати. Неодноразово погрожував сестрі фізичною розправою, ображав нецензурними словами, в липні 2019 року вибив вхідні двері, постійно телефонував сестрі та їй, телефонував в поліцію і повідомляв про її вбивство, тримав у страху всю сім?ю та дітей. Останній раз прийшов на початку січня цього року та знову ображав та погрожував сестрі.;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка дала суду показання, що є сусідкою потерпілої, проживає на 2 поверсі. З 2019 року колишній чоловік потерпілої дуже часто приходив до неї в різний період доби, здебільшого вночі, стукав у вікна та двері, вимагав, щоб відкрили двері, потім сідав на лавку і робив вигляд, що нічого не робив, неодноразово до нього викликалася поліція, від якої він тікав, бачила вибиті двері після його візиту. 05.01.2021 він теж приходив до потерпілої, кричав, стукав у двері, вона особисто робила йому зауваження, щоб він не скандалив;
- постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.08.2019, яка набрала законної сили 23.08.2019, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень. Цим судовим рішенням встановлено, що 28.07.2019 близько 11:10 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо ОСОБА_6 , а саме вчинив з нею сварку, під час якої виражався на її адресу словами нецензурної лайки, пошкодив вхідні двері, чим завдав психологічної та моральної шкоди здоров?ю ОСОБА_6 ;

- постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2020, яка набрала законної сили 10.06.2020, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрито у зв?язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цим судовим рішенням встановлено, 29.09.2019 близько 18:50 год ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: висловлювався в її адресу словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров?ю потерпілої;

- постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.06.2020, яка набрала законної сили 14.07.2020, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт. Встановлено, що 17.05.2020 близько 10:30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої;

- постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.08.2020, яка набрала законної сили 31.08.2020, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт з направленням пройти програму для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», на строк 3 місяці. Встановлено, що 11.08.2020 близько 19:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Нетішин Хмельницької області вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою;

- постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.02.2021, яка набрала законної сили 16.02.2021р., якою невідбутий згідно постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.08.2020 строк адміністративного стягнення у виді 60 годин громадських робіт ОСОБА_4 замінено на штраф в сумі 255 грн;

- постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2021, яка набрала законної сили 16.02.2021р., якою невідбутий згідно постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.06.2020 строк адміністративного стягнення у виді 60 годин громадських робіт у зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від їх відбування замінено на штраф в сумі 255 грн;

- даними довідки управління соціального захисту населення Нетішинської міської ради від 20.09.2021, згідно якої ОСОБА_4 пройшов програму соціально-психологічної корекції для осіб, які вчиняють домашнє насильство в сім`ї з 20.01.2021 по 12.05.2021 протягом 25 годин та не порушував умови програми;

- рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2021р., яке набрало законної сили 18.05.2021р., яким за заявою ОСОБА_6 видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 строком на 6 місяців із забороною в будь-який спосіб спілкуватися та переслідувати її. Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_4 щоденно здійснює по декілька телефонних дзвінків через малий проміжок часу, чим вчиняє психологічне насильство щодо заявниці;

- рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2019 про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

- рішенням виконкому Славутської міської ради від 20.06.2019 №249 про визначення способів участі ОСОБА_4 у вихованні малолітніх дітей, а саме встановлення днів зустрічі та особистого спілкування батька з дітьми щосереди та щоп?ятниці з 17 по 19 год в присутності матері;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.01.2021, відповідно до якої поліцейський встановив високий рівень небезпеки кривдника;

- даними витягу з бази «Цунамі», згідно якої 11.08.2020 близько 15:40 до Нетішинського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що він вбив ножем свою дружину, проте факт вбивства не знайшов свого підтвердження.

Об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.
Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння, яке вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше, ніж інші передбачені законом докази.
Шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, передбачена статтею 173-2 КУпАП, саме з метою відмежування від шкоди, визначеної ст. 126-1 КК України, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи».
Факт вчинення обвинуваченим домашнього насильства щодо колишньої дружини 28.07.2019, 29.09.2019, 17.05.2020, 11.08.2020, за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності оцінюється судом як доведена систематичність вчинення протиправних дій обвинуваченого, пов`язаних з домашнім насильством.
За фактом психологічного насильства 05 січня 2021 року ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався. Вчинення обвинуваченим домашнього насильства 05 січня 2021 року свідчить про закономірну послідовність його протиправних дій та наявність тенденції до продовження такої поведінки, тобто має системний характер, а отже і підвищений ступінь небезпеки таких діянь, оскільки вони в глибшій мірі посягають на охоронювані законом права, свободи та законні інтереси потерпілої, формують для неї триваючий стан психологічних страждань, унеможливлюють її нормальне існування, що в свою чергу не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.
Отже, у даній конкретній справі наявні умови, які не виключають подвійного провадження в рамках кримінального та адміністративного права та не є порушенням принципу юридичної відповідальності «non bis in idem», згідно якого особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Оцінюючи показання і доводи сторони захисту в частині відсутності вини та постійні провокації конфліктів потерпілою, то суд такі оцінює критично, як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за вчинене.

Всесвітня організація охорони здоров`я визначає якість життя як сприйняття людьми свого положення в житті залежно від культурних особливостей і системи цінностей та в зв`язку з їхніми цілями, очікуваннями, стандартами, турботами. Також вона пропонує оцінювати якість життя по параметрах, зокрема: фізичні (фізичний дискомфорт, сон), психологічні (самооцінка, концентрація, позитивні емоції, негативні переживання), ступінь незалежності (повсякденна активність, працездатність), життя в суспільстві (повсякденна активність, соціальні зв`язки, дружні зв`язки, суспільна значущість) тощо.

З показань потерпілої та свідків слідує, що внаслідок систематичних словесних образ, погроз фізичною розправою та переслідування ОСОБА_4 у потерпілої є обґрунтовані побоювання за свою безпеку та безпеку своїх дітей і батьків. Такі дії обвинуваченого викликали у неї емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, оскільки незважаючи на застосовані органами влади заходи протидії домашньому насильству, таке насильство щодо неї тривало і безумовно викликало психологічні страждання і погіршення якості життя. Таким чином, досліджені докази у своїй сукупності не дають підстав суду для будь-яких сумнівів в тому, що вчинені протизаконні дії ОСОБА_4 призвели до вказаних вище негативних наслідків для потерпілої, які тривають і на даний час.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_4 не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно досудової доповіді органу пробації від 06.09.2021 ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються, як середні. Виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для окремих осіб.
Щире каяття означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, зокрема, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності.
Поведінка ОСОБА_4 під час судового розгляду не свідчила про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд.
Отже, обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Суд вважає за необхідне виключити таку обтяжуючу обставину, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказаний стан об?єктивно нічим не підтверджений.
Вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя відповідно до приписів ч. 4 ст. 67 КК України є ознакою кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію і не може ще раз враховуватися при призначенні покарання, як така, що його обтяжує.
5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обтяжуючої обставини, думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства, досудову доповідь з органу пробації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді арешту. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, є адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу винного, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав потерпілої особи.

Виключення деяких обставин, які обтяжують покарання, з огляду на характер кримінального правопорушення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, спосіб посягання, форму і ступінь вини, тяжкість наслідків, мотивацію кримінального правопорушення, не може бути у цьому кримінальному провадженні підставою для пом`якшення призначеного покарання.
Застосування до обвинуваченого більш м?якого виду покарання за даний злочин, як просила сторона захисту, з огляду на встановлені обставини справи, суперечить загальним засадам покарання, принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання і не забезпечить досягнення його мети, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України.

6. Вирішення цивільного позову.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 цієї статті).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.(ч. 3 та ч. 4 цієї статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи глибину і тривалість психологічних та моральних страждань, які ОСОБА_6 пережила у зв`язку з самим фактом кримінального правопорушення, негативні наслідки вчинення злочину: щоденні думки про події та наслідки, страх можливого повторення подій, невизначеність у майбутньому, негативні спогади та переживання через них, зацикленість на проблемі переслідування, психологічна напруга та дискомфорт, зміна настрою, порушення сну, нервозність, дратівливість, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я, депресивний стан, які потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, зміни її звичного способу життя, обумовили необхідність залучення матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію, суд дійшов висновку на відшкодування моральної шкоди стягнути з винного ОСОБА_4 30 000 грн., що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості за обставин цього кримінального провадження.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Як випливає із договору про надання правової допомоги від 21.01.2021, угоди про дострокове припинення договору про надання правової допомоги від 05.05.2021р., квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 17.04.2021р., між адвокатом ОСОБА_12 та ОСОБА_6 був укладений договір про надання потерпілій правової допомоги. Виконуючи умови цієї угоди, відповідно до наданого суду розрахунку вартості виконаних робіт від 19.04.2021р, адвокат надавала правову допомогу під час досудового слідства, готувала цивільний позов. З врахуванням заяви про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн є доведеними у даному кримінальному провадженні, а тому підлягають стягненню з обвинуваченого.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання запобіжного заходу, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в силу приписів ч. 1 ст. 115 КПК України до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30 000 грн моральної шкоди та 4000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Алла ЦІДИК