Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1347/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі суддя ОСОБА_1 ,
з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Міжгір`я обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР за № 0000175 від 12.11.2021 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня професійно-технічна, не одружений, тимчасово не працюючий, раніше не судимого,
- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.03.2016, будучи призовником відповідно до ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку з призовом на строкову військову службу на підставі указу Президента України від 24.02.2021 № 71/2021 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році»,- 09.11.2021 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 особисто під письмову розписку отримав від військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 у присутності головного спеціаліста відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 повістку про явку до призовної дільниці за адресою АДРЕСА_2 (адреса Міжгірського РВК) на 08:00 год. 11.11.2021 для подальшої відправки до Збройних сил України для проходження строкової військової служби. Однак на вказані дату й час до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , без поважних на те причин, умисно не з`явився.
Обвинувачений ОСОБА_4 встановлені обставини, які відповідають змісту формулювання обвинувачення за обвинувальним актом, визнав повністю, а також повністю визнав вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 335 КК України та підтвердив це в судовому засіданні.
ОСОБА_4 свої дії пояснив тим, що на час призову його для відбування строкової військової служби захворіла його мати на закриту форму туберкульозу і отримала статус особи з інвалідністю третьої групи, а тому не може працевлаштуватись на роботу. Окрім цього батько, обвинуваченого помер ще в 2010 році, а старша сестра від першого шлюбу матері мешкає з сім`єю в Кривому Розі, - тому обвинувачений змушений заробляти кошти і на утримання матері. У зв`язку з такими сімейними обставинами він прийняв рішення виїхати на заробітки, подавши заяву і документи до військового комісаріату про надання йому відстрочки від призову на час хвороби матері. Однак комісія не вирішила його звернення позитивно і йому вручили повістку про явку для відправки на військову строкову службу, яку він не виконав і не з`явився у призначену дату. Обвинувачений також пояснив, що не бажає відбувати військову службу. Просить не призначати йому суворе покарання.
Згідно з статтею 349 ч.3 КПК України суд за згодою сторін кримінального провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо встановлених обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши сторонам наслідки цієї процесуальної дії і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.
Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 335 КК України, яке мало місце за кваліфікуючими ознаками: ухилення від призову на строкову військову службу.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню. Обираючи вид і розмір покарання до ОСОБА_4 , суд зважає на таке.
Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 335 КК України за санкцією віднесено статтею 12 КК України до кримінального проступку. Це кримінальне правопорушення характеризується умисною формою вини і посягає на обороноздатність країни комплектування її збройних сили в особливий для країни період, тобто коли відбуваються загальновідомі події про посягання на територію України, здійснення на території України військових дій, проведення в країні антитерористичної операції. Статтею 65 Конституції України передбачено загальний обов`язок кожного громадянина України відповідно до положень закону відбути військову службу.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, у справі не має.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини.
Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, раніше не судився, що стверджується довідкою з уповноваженого органу поліції, характеризується з місця проживання позитивно. Суд також констатує, що обвинувачений ухилився від виконання військового обов`язку свідомо, і висловлює мотивацію небажання відбувати службу. Обвинувачений не подав докази тяжкості захворювання матері, зокрема довідку МСЕК про захворювання матері і визнання її особою з інвалідністю третьої групи на відповідний строк чи безстроково. Стороною захисту також не подано документів про тяжкість майнового стану обвинуваченого і членів його сім`ї.
З урахуванням того, що обвинувачений є не судимим, в справі не має обтяжуючих покарання обставин і наявна одна пом`якшуюча покарання обставина, зважаючи на особу обвинуваченого, а також встановлені обставини - суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 заслуговує покарання за вчинений кримінальний проступок у межах санкції статті 335 КК України, тобто у виді обмеження волі. Строк зазначеного покарання доцільно обрати мінімальний, тобто на один рік.
З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, його ступінь суспільної небезпеки, особу обвинуваченого, те, що обвинувачений характеризується позитивно, у минулому не вчиняв адміністративних чи кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе і доцільне призначити покарання, з урахуванням пропозицій прокурора про застосування положень статей 75, 76 ч.1 пункти 1, 2 КК України. Іспитовий строк для випробування обвинуваченого слід призначити на один рік. За обставинами в справі на обвинуваченого доцільно покласти обов`язки, передбачені статтею 76 ч.1, пункти 1, 2 КК України з метою належного відбування покарання та контролю за засудженим під час відбування умовного покарання.
Цивільного позову не заявлено. Судових витрат та речових доказів немає.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і клопотання про його застосування до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 335 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на один рік.
Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обв`язки.
Згідно з статтею 76 частина 1, пункти 1, 2, КК України покласти на ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня оголошення вироку.
Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст.349 ч. 3 КПК України, - не допускається.
Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя ОСОБА_1