Номер справи 703/4226/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником - прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 18.12.2021 за №0000940, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, не працевлаштованого, студента 4 курсу ЧНУ ім. Б.Хмельницького, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

у с т а н о в и в :
Слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000940 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 17.12.2021 у період часу із 20 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшли у квартиру за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де, будучи у приміщенні вітальні, нанесли численні удари невстановленими у ході слідства предметами по голові, тулубу та кінцівках потерпілому, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження у виді травми голови, тулубу і кінцівок, що призвело домало кровності внутрішніх органів внаслідок крововиливів у товщу тканини тіла, від яких ОСОБА_12 помер у вказаній квартирі.

18.12.2021 за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121 КК України.

28 грудня 2021 року ОСОБА_5 , в приміщенні суду, безпосередньо вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за вказаною нормою КК України, що не заперечувалося учасниками кримінального провадження та підтверджено власноручним підписом підозрюваного.

За доводами слідчого причетність ОСОБА_5 до вчиненого злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 оголошувався в розшук у зв`язку з намаганням уникнути кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків вчинення злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, надав пояснення, аналогічні його обґрунтуванню. Просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Вказав, що пред`явлена його підзахисному підозра є необґрунтованою, а причетність до вчинення злочину не підтверджується, оскільки у показах ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 маються розбіжності у періоді часу, протягом якого був вчинений злочин. Вказав, що розшук його підзахисного оголошено без відповідних на те підстав, оскільки докази переховування ОСОБА_5 відсутні. Зазначив також, що підозра вручена його підзахисному незаконно, а безпосередньо отримана ОСОБА_5 28 грудня 2021 року. Зауважив також, що прокурором не доведено ризиків впливу на свідків. Звернув увагу суду на той факт, що у його підзахисного вилучений закордонний паспорт, що виключає можливість його втечі. Відтак, зважаючи на позитивну характеристику ОСОБА_5 , відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, його навчання, а також зважаючи на ту обставину, що його підзахисний відразу з`явився до суду після того, як дізнався про проведення обшуку за місцем проживання, сторона захисту погоджується на застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічну пору доби.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Пояснення з приводу оголошеної підозри давати відмовився. Вказав, що з`явився до суду відразу, після того, як дізнався про проведення обшуку та зазначив, що не мав наміру переховуватися від слідства.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

28 грудня 2021 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке попередньо було надіслане засобами поштового зв`язку 21 грудня 2021 року на адресу його місця проживання у зв`язку з невстановленням на той час його фактичного місцезнаходження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Так, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує, що відділом поліції №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області зареєстроване кримінальне провадження №0000940 за обставинами, що вказані у клопотанні.

22.12.2021 ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання і невстановленням його фактичного місцезнаходження.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2021 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28 грудня 2021 року, після з`явлення до суду, ОСОБА_5 безпосередньо вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

До клопотання додано копії документів, відомості з яких обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , а саме протокол огляду місця події від 18.12.2021, протокол допиту свідків від 18.12.2021, 21.12.2021, 22.12.2021, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.12.2021 та 19.12.2021, протокол огляду трупа від 18.12.2021, протокол допиту потерпілого від 20.12.2021, протокол обшуку від 19.12.2021, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2021.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Щодо заявлених прокурором ризиків слідчий суддя зазначає наступне.

Так, прокурор в судовому засіданні вказав на ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній перебував у розшуку у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання та органами досудового розслідування вживалися відповідні заходи для його розшуку.

При оцінці наявності вказаного ризику суд враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, відтак, у разі визнання ОСОБА_5 винним в інкримінованому йому злочині, останній повинен буде понести виключно реальне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Вказана обставина узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема в рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Твердження захисника, що його підзахисний від органів досудового розслідування не переховувався, а відразу, після того як дізнався про проведення обшуку, а саме, 28.12.2021 з`явився до суду, не підтверджує факту відсутності у нього наміру переховування. Відомостей про місце перебування підозрюваного у період часу з моменту оголошення його в розшук до моменту з`явлення до суду, підозрюваним та його захисником не надано.

Щодо ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків кримінального провадження слідчий суддя зазначає наступне.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею досліджено протоколи допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які за пред`явленими фотознімками впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка безпосередньо заходила до квартири потерпілого ОСОБА_12 в день вчинення злочину та який вказував, що він є слідчим. Пізніше того ж дня в цій квартирі було виявлено останнього із чисельними тілесними ушкодженнями, від яких настала смерть ОСОБА_12 .

Крім того, слідчим суддею, в порядку ст.225 КПК України було допитано свідка ОСОБА_15 , який, серед іншого, підтвердив факт пред`явлення йому слідчим для впізнання осіб за фотокартками, серед яких він впізнав кількох осіб, які були учасниками подій, про які він свідчить, зокрема, тих, що заподіювали тілесні ушкодження потерпілому.

Крім того, допитані під час досудового розслідування свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 повідомили про події, які відбулися 17.12.2021. Зокрема свідок ОСОБА_16 за фотознімками впізнав підозрюваного ОСОБА_5 як особу, що була присутня під час нанесення його синові ОСОБА_15 тілесних ушкоджень на площадці під`їзду будинку за місцем їх проживання, після чого його забрали із собою для з`ясування обставин пограбування чужого будинку..

За твердженнями свідка ОСОБА_15 , які він надавав під час допиту слідчим та слідчим суддею, саме ці особи примусили його показати місце проживання потерпілого ОСОБА_18 , заходили з ним до квартири останнього, після чого він чув звуки побиття, а потім їх із потерпілим, при цьому останнього у багажнику автомобіля, перевозили по місту. При цьому він був свідком, як потерпілому завдавали чисельних тілесних ушкоджень.

Також, слідчий суддя враховує, що свідок ОСОБА_15 звернувся із письмовою заявою до відділу поліції у зв`язку з побоюванням за своє життя та життя батьків, так як на нього може бути здійснений фізичний, психологічний вплив від підозрюваного. Зазначена обставина була встановлена при вирішенні клопотання слідчого у цій справі (№730/4226/21) про допит зазначеного свідка порядку ст.225 КПК (провадження 1-кс/703/1107/21).

Слідчий суддя зазначає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Так, слідчий суддя вважає, що на теперішній час ризик впливу підозрюваним на свідків, зважаючи на викладене та у зв`язку із його ознайомленням зі змістом їх показань має місце та лише посилюється.

Відтак, з метою уникнення незаконного впливу на свідків, зміни останніми своїх показань, що в подальшому може виключити можливість надання ними правдивих та послідовних показань під час їх допиту в ході судового розгляду, слідчий суддя вважає доведеним ймовірність існування вказаного прокурором ризику.

Щодо існування ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя враховує той факт, що досудовим слідством встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, останній ймовірно вчиняв за попередньою домовленістю групою осіб відтак, слідчий суддя не виключає можливості того, що підозрюваний може вплинути на інших, ймовірно причетних осіб до вчиненого злочину та перешкоджати слідству.

Разом з тим, зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, наслідків його вчинення, поведінки підозрюваного, слідчим суддею не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника підозрюваного щодо необґрунтованості прокурором заявлених ризиків, оскільки такі стороною захисту в судовому засіданні не були спростовані належними доказами.

Посилання сторони захисту лише на наявність міцних соціальних зв`язків та позитивної характеристики не може бути безумовною підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні прокурором, тому слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання та його задоволення в повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину пов`язаного із застосуванням відносно потерпілого насильства, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави застави, що відповідає вимогам п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 54 дні, в межах строку досудового розслідування по 20 лютого 2022 року, без права внесення застави.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту у залі суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття підозрюваного під варту.

Роз`яснити, що учасники провадження не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж дії запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали вручити підозрюваному і прокурору негайно після її оголошення та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Повний текст ухвали оголошений 30 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1