Провадження №1-кп/761/168/2021
В И Р О К
іменем України

23 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні № 0001220 від 31 січня 2016 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого та засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, 27 липня 2017 року звільненого від покарання на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва,

обвинуваченого вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_14 за невстановлених обставин, перебуваючи у невстановленому місці, вступив в злочинну змову з невстановленою особою, спрямовану на повторне відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких невстановлений чоловік повинен був відшукати особу, в якої можливо було б відкрито викрасти майно, а ОСОБА_14 в свою чергу повинен був будь-яким шляхом сприяти вчиненню кримінального правопорушення.

Так, 30 січня 2016 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_14 разом невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, прибули до будинку АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу. Останній, шляхом вільного доступу, проник до приміщення під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 .

Піднявшись до квартири АДРЕСА_3 , невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи згідно розподілених з ОСОБА_15 злочинних ролей, смикнув за ручку вхідних дверей вищевказаної квартири та виявив, що вони відчинені.

Проникнувши до приміщення квартири АДРЕСА_4 , невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_14 , перебуваючи в коридорі, були помічені власником зазначеної квартири, після чого, діючи відкрито, наблизились до потерпілого ОСОБА_11 та нанесли останньому тілесні ушкодження.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, в час, коли потерпілий ОСОБА_11 , розуміючи фізичну перевагу грабіжників, перебував в безпорадному стані, діючи відкрито, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_14 , шляхом вільного доступу, проникли до кімнат квартири, звідки відкрито викрали наступні речі: мобільний телефон марки «Нокіа 206», вартістю 699 (шістсот дев`яносто дев`ять) гривень, в якому перебувала картка мобільного оператору «Київстар», вартістю 20 (двадцять) гривень та картка мобільного оператору «МТС», вартістю 30 (тридцять) гривень; плазмовий телевізор марки «Самсунг», вартістю 5 000 (п`ять тисяч) гривень; телевізор марки «LG», вартістю 3 000 (три тисячі) гривень; ноутбук марки «Леново», вартістю 4 000 (чотири тисячі) гривень; гаманець чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, в якому знаходилася картка «Приват Банк», з якої в подальшому було знято грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Утримуючи при собі вищевказані речі та, будучи в постійному полі зору потерпілого ОСОБА_11 , який в той час перебував в безпорадному стані, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_14 , через відчиненні двері залишили приміщення квартири та розпорядилися викраденим майном власний розсуд.

А всього, ОСОБА_14 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повторно, відкрито, з проникненням в житло, викрали майно потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 14 749 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок, чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав у повному обсязі та надав суду показання про те, що він вчинив дане кримінальне правопорушення. Також, зазначив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій та щиро розкаюється у вчиненому, просив суд не призначати йому суворе покарання.

Крім показань самого обвинуваченого ОСОБА_6 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні 15 січня 2019 року потерпілий ОСОБА_11 надав показання, відповідно до яких в кінці січня 2016 року в нічний час доби до його квартири АДРЕСА_3 , увірвалися дві невідомі йому особи, які нанесли йому тілесні ушкодження та викрали належне йому майно, а саме: два телевізори, мобільний телефон, гаманець в середині якого знаходилась банківська картка, з якої були зняті грошові кошти. Крім цього, потерпілий ОСОБА_11 повідомив про те, що обвинуваченим ОСОБА_6 під час судового розгляду йому були відшкодовані заподіяні збитки у розмірі 15 500 грн. та будь яких претензій до останнього він не має.

Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, підтверджується і письмовими доказами наданими стороною обвинувачення, зокрема:

Даними протоколу огляду місця події від 30 січня 2016 року з фото таблицями до нього, проведеного слідчим ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_5 ;

Даними виписки по картці/рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Приват Банку, що належить ОСОБА_11 , відповідно до якої 30 січня 2016 року відбулось зняття готівкових коштів у розмірі 2 000 грн. 00 коп.;

Даними протоколу огляду речей від 09 лютого 2016 року з фототаблицями до нього, проведеного слідчим ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 у присутності свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно до якого на відеозаписі, добровільно наданого представником ТОВ «Фуршет», вбачається, що 30 січня 2016 року о 04 год. 27 хв. та о 04 год. 29 хв. у банкоматі «Приватбанк», який знаходиться у будинку № 68 по вул. Щербакова в м. Києві, особа знімає з банківської картки готівкові кошти;

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 травня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу під № 3 ( ОСОБА_6 ), яка 30 січня 2016 року з 00 годин 00 хвилин до 04 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_5 , нанесла тілесне ушкодження та в подальшому, разом з іншою особою відкрито заволоділи його майном;

Даними щодо вартості телевізорів марок: «Samsung» та «LG», які були викрадені у ОСОБА_11 ;

Даними інформаційного листа ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія», відповідно до якого ОСОБА_19 отримував у Товариства фінансовий кредит за договором застави одного предмету, а саме: телефону марки «Нокіа 206», оціночною вартістю 234 грн. 00 коп.

Таким чином, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши отримані, досліджені і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження, прийшов до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України є доведеною поза розумним сумнівом.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою з групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 є раніше судимою особою, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований, відшкодував потерпілому ОСОБА_11 завдані матеріальні збитки, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, з моменту скоєння кримінального правопорушення сплинуло більше п`яти років, у зв`язку з чим суспільна поведінка обвинуваченого та вчиненого суттєво зменшилася.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до переконання, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи вищезазначені дані про особу обвинуваченого, а також позицію потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, суд приходить до висновку, що перевиховання і виправлення ОСОБА_6 цілком можливе без ізоляції від суспільства та його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Таке покарання стосовно ОСОБА_6 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

До набрання вироком суду законної сили, підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Даних щодо наявності речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності з вимогами ст. 75 КК України, від призначеного покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1