ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5465/21 Номер провадження 11-кп/814/1218/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду повернуто заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2001 за виключними обставинами.

Приймаючи вказане рішення суд послався на те, що вимога засудженого про скасування вироку Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2001 та постановлення нового, яким йому необхідно призначити покарання в межах 15 років позбавлення волі, не є обставиною для перегляду вироку за виключними обставинами, оскільки при постановленні вироку 19.09.2001 колегією суддів Апеляційного суду Полтавської області призначено покарання засудженому ОСОБА_7 в межах санкцій статей, відповідно до яких його визнано винним.

Також судом зазначено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Полтавської області, відбуває покарання в Державній установі «Роменська виправна колонія (№56)», а тому його звернення до Київського районного суду м. Полтави із даною заявою є порушенням вимог ст. 463 КПК України, оскільки заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами подаються до суду тієї інстанції, яка ухвалила рішення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вважає прийняте рішення упередженим та необ`єктивним, а повернення заяви безпідставним, оскільки він звернувся до відповідного суду згідно вимог ч. 1 ст. 463 КПК України.
Посилається на рішення Верховного Суду України від 21.04.2015 у справі № 5-23кз15, в якому роз`яснено, що апеляційний суд не є судом першої інстанції у зв`язку зі зміною діючого законодавства України від 2012р., а тому він позбавлений можливості здійснювати кримінальне провадження за нововиявленими або виключними обставинами в якості суду першої інстанції.
Окрім того, вказуючи в ухвалі на порушення ним вимог ст. 462 КПК, районний суд не надав йому 15 днів для усунення недоліків заяви з урахуванням положень ч. 3 ст. 429 КПК.
Зауважує, що суд незаконно в одноособовому складі надав оцінку наведеним ним в заяві виключним обставинам і визнав їх такими, що не відносяться до виключних обставин, оскільки така оцінка має надаватися під час судового розгляду по суті за участі трьох суддів.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу, прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів провадження та апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній звернувся до Київського районного суду м. Полтави із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2001 за виключними обставинами, яка в подальшому районним судом йому повернута.

Згідно з ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Встановлено, що вирок відносно ОСОБА_7 від 19.09.2001 Апеляційним судом Полтавської області виносився як судом першої інстанції за нормами законодавства що діяли на той час.

На даний час Полтавський апеляційний суд не є судом першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України, що також узгоджується з висновками Верховного Суду України у постанові від 21.04.2015 (справа 5-23кз15), а тому ОСОБА_7 правильно вважає, що його заяву має переглядати районний суд як суд першої інстанції.

Поміж тим, визначаючи районний суд до якого необхідно звертатися з відповідною заявою, слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 32 КПК України, згідно яких кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Так за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2001 ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні зокрема кількох особливо тяжких злочинів, останній з яких вчинений 04.11.2000 в смт. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, що перебуває в межах територіальної юрисдикції Зіньківського районного суду Полтавської області.

Таким чином колегія суддів вважає, що хоча мотиви ухвали Київського районного суду м. Полтави щодо повернення заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2001 за виключними обставинами, зокрема з підстав порушення заявником інстанційної підсудності та наданні оцінки доводам скарги без здійснення судового розгляду по суті скарги, є безпідставними, проте в цілому таке рішення є правильним, оскільки заява подана до Київського районного суду м. Полтави з порушенням територіальної підсудності розгляду заяви за виключними обставинами та не підлягає розгляду в цьому суді.
На підставі наведеного, апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2021 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4