КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 о

за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000286 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000286 від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, повернуто прокурору.

Постановлене рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому відсутні відомості щодо часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції послався на ті обставини, що незважаючи на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000286 складено лише відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , його зміст стосується і іншої особи. Зокрема, при викладі фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення зазначено також іншу особу ОСОБА_10 , як співучасника вчинення злочину, при цьому вказується, що вона не була обізнана із злочинним планом ОСОБА_8 , довірившись ОСОБА_9 .

Разом з тим, згідно реєстру, доданого до обвинувального акта, ОСОБА_10 було повідомлено про підозру. Відомості про виділення матеріалів щодо ОСОБА_10 в окреме провадження чи закриття кримінального провадження щодо неї, в наданих суду матеріалах відсутні.

Вказані недоліки обвинувального акта, згідно висновків суду першої інстанції, перешкоджають здійсненню судового розгляду справи, у зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для його приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000286 на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини справи, із зазначенням місця, часу, способу вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, сформовано обвинувачення та надано правову кваліфікацію вчиненим діям.

Наголошує апелянт, що у обвинувальному акті чітко вказано обставини, які прокурор вважає доведеними щодо місця та часу вчинення злочину, а саме, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період часу з грудня 2016 року по липень 2017 року ОСОБА_8 за пособництва ОСОБА_9 здійснив заволодіння бюджетними коштами у особливо великому розмірі на загальну суму 29 338 614, 25 грн.

Також, згідно доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про співучасть ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 була необізнана із злочинними діями обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Крім того, у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, зазначено всі процесуальні дії проведені з ОСОБА_10 , в тому числі є відомості про те, що постановою від 12 липня 2019 року матеріали відносно ОСОБА_10 виділено в окреме провадження. Таким чином, ОСОБА_10 не є учасником кримінального провадження № 0000286, оскільки матеріали щодо неї виділено в окреме провадження до початку виконання вимог ст. 290 КПК України, про що під час підготовчого судового засідання прокурором надано пояснення суду.

Таким чином, згідно доводів апеляційної скарги, обвинувальний акут у кримінальному провадженні № 0000286 та матеріали досудового розслідування відповідають вимогам чинного законодавства.

Вирішуючи питання про правильність кваліфікації та викладу обставин справи, на думку апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі ст. 314 КПК України.

При цьому, апелянт вважає, що поза увагою суду залишилася ухвала Київського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року якою скасовано попереднє рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні.

На апеляційну скаргу прокурора, захисником обвинуваченого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_6 , були подані заперечення, згідно яких ухвалу суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а відтак апеляційна скарга прокурора за викладених у ній доводів не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000286 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року вказаний обвинувальний акт було повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема судом було встановлено, що у обвинувальному акті відсутні відомості щодо часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення. Також, при викладі фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення зазначено іншу особу ОСОБА_10 , якій згідно реєстру, доданого до обвинувального акта, було повідомлено про підозру. Разом з тим, відомості про виділення матеріалів щодо ОСОБА_10 в окреме провадження чи закриття кримінального провадження щодо неї, в наданих суду матеріалах відсутні.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вказані недоліки перешкоджають здійсненню судового розгляду справи, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для його приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити:
- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
- анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
- анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
-прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
- обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
- підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
- розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
- розмір пропонованої винагороди викривачу;
- дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Як убачається зі змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як в ньому з достатньою повнотою відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, в тому числі і щодо місяці, часу та способу вчинення злочину, його правова кваліфікація з посиланням на положення КК України, сформульовано обвинувачення та виконані інші вимоги, передбачені вказаною статтею. Також, до обвинувального акта додані документи, передбачені частиною четвертою вказаної статті.

Що стосується посилань в обвинувальному акті на іншу особу, а саме ОСОБА_10 , яку суд першої інстанції розцінює як співучасника злочину, то слід зазначити, що у вказаному обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 була необізнана із злочинними діями обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Також, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акта, є відомості про те, що матеріали відносно ОСОБА_10 виділено в окреме провадження. Зокрема в його розділі «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» значиться постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 12 липня 2019 року том № 28 а/п № 85-93.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Наведені в ухвалу суду першої інстанції недоліки обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000286 не перешкоджають призначити судовий розгляд та за своєю природою, не є тими недоліками, які б вказували на невідповідність даного обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000286 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3