У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2021 рокуСправа № 634/1544/19 Провадження № 1-кп/634/52/21

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.369-2 КК України,-

встановив:
У провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000398 від 16 листопада 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.369-2 КК України.
З обвинувального акту вбачається, що 16.11.2018 близько 12 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кабінету сільського голови Великобучківської сільської ради, Сахновщинського району, Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, Сахновщинський район, с. Великі Бучки, вул. Перемоги, 1, з метою отримати в оренду земельну ділянку орієнтовною площею 2 га., для власних потреб, вважаючи, що голова Великобучківської сільської ради ОСОБА_6 який згідно п.п."б" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції (п.п."б" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції") та Примітки до ст. 369-2 КК України являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави, може перебувати у дружніх стосунках з посадовими особами сільської ради, запропонував останньому (в діях якого відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки останній відмовився від пропозиції про отримання неправомірної вигоди) неправомірну вигоду в розмірі 1000 гривень з проханням вплинути на посадових осіб сільської ради, з тим щоб вони виділили йому земельну ділянку. В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відмовився від отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369-2 КК України - тобто закінчений замах на пропозицію надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого подано клопотання, в якому він просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, провадження у справі закрити.
В обґрунтування клопотання зазначено, що санкція стаття, за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, тому відповідно до вимог ч.1 ст.12 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України суд вправі звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 49 КК України
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене захисником клопотання.

Судом було роз`яснено ОСОБА_4 , що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою (відповідний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 по справі № 566/554/16-к), та обвинувачений, якщо він наполягає на своїй невинуватості, не позбавлений права вимагати проведення судового провадження в повному обсязі, дослідження доказів та ухвалення виправдувального вироку.

Отримавши вказані роз`яснення суду, обвинувачений пояснив, що заперечує проти продовження судового провадження та ухвалення вироку і наполягає на закритті кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.

Згідно із чинною на момент вчинення кримінального правопорушення редакцією частини першої статті 369-2 КК України «Зловживання впливом» було передбачено відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за таку вигоду або за надання такої вигоди третій особі вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та визначено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

На теперішній час редакція частини першої статті 369-2 КК України «Зловживання впливом» визначає відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за таку вигоду або за надання такої вигоди третій особі вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та встановлює покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Станом на листопад 2018 року відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості визнавався злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Чинною на теперішній час редакцією частини 4 статті 12 КК України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369-2 КК України станом на листопад 2018 року належало до злочинів невеликої тяжкості, а на теперішній час належить до нетяжких злочинів.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
При цьому суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Станом на час подачі клопотання закінчились строки давності, передбачені ст. 49 КК України, а саме минуло 3 роки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 284, 286, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369-2 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 від 16 листопада 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.369-2 КК України- закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.100 КПК України речові докази по кримінальному провадженні, а саме: грошові купюри номіналом 200 гривень кожна: УР 3529156, ЕХ 2943719, УБ 7441279, УП 1454483, ЄГ 9463426, загальною сумою 1000 гривень, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області конфіскувати.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя: /підпис/
Копія вірна. Суддя: