справа №619/5214/21
провадження №1-кс/619/1147/21
Ухвала
іменем України

28 жовтня 2021 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання прокурора представників власників майнаОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5
установив:
До суду надійшло клопотаннязаступника керівника Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на транспортний засіб марки «ГАЗ» модель «3309» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , у вантажному відділенні якого знаходяться стовбури деревини довжиною від 300 до 330 см діаметром від 7 до 37 см; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 та ключі від вказаного транспортного засобу; товарно-транспортну накладну №741 від 21.10.2021 на 1 арк.; видаткову накладну №741 від 21.10.2021 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну серії ХРА №982647 від 12.10.2021. У обґрунтування якого зазначено, що 21.10.2021 о 17 год 25 хв зі служби «102» до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що о 21 год 10 хв виявлено автомобіль марки «ГАЗ» р.н. НОМЕР_1 у с. Польова, який перевозить деревину без дозвільних документів. Під час проведення огляду місця події були виявлені та вилучені зазначений вище транспортний засіб, речі та документи. Так, вилучені речі є предметом вчинення злочину. Метою накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.
Представники власників майна у судовому засіданні заперечували проти клопотання, зазначивши, що водій був зупинений без будь-яких на то законних підстав, при цьому надав працівникам поліції всі необхідні документи на деревину, що перевозилася, але все було вилучено без будь-яких пояснень.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів учасників кримінального провадження, проаналізувавши зміст клопотання, перевіривши його на відповідність приписам ст.ст. 132, 171 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, з огляду на таке.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 6 ст. 132 КПК України передбачено, що до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Статтею 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.10.2021 виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ГАЗ» модель «3309» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , у вантажному відділенні якого знаходяться стовбури деревини довжиною від 300 до 330 см діаметром від 7 до 37 см; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 та ключі від вказаного транспортного засобу; товарно-транспортну накладну №741 від 21.10.2021 на 1 арк.; видаткову накладну №741 від 21.10.2021 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну серії ХРА №982647 від 12.10.2021.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
До клопотання не додано заяву чи повідомлення, які стали підставою внесення до ЄРДР даних про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тому слідчий суддя позбавлений можливості надати оцінку, чи містило таке повідомлення відомості про кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.
При цьому, до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 246 КК України, яка передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду,тоді як у короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що 21.10.2021 о 17 год 25 хв зі служби «102» до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що о 21 год 10 хв виявлено автомобіль марки «ГАЗ» р.н. НОМЕР_1 у с. Польова, який перевозить деревину без дозвільних документів, що свідчить про невідповідність фабули, внесеної до ЄРДР, обраній правовій кваліфікації.
Приміткою 1 до ст. 246 КК України визначено, що у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Так, у клопотанні прокурора про арешт майна відсутні посилання на відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, зокрема, про незаконну порубку дерев, що перевозились і були вилучені, і про заподіяння злочином істотної шкоди або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Отже, як було встановлено під час розгляду клопотання питання чи була деревина, яка перевозилася незаконно зрубаною з заподіянням істотної шкоди та якої саме, прокурором не доведено.
Слідчий суддя зазначає, що у справах за клопотаннями сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, крім передбачених КПК України підстав для такого арешту, слідчий та прокурор також мають довести наявність події злочину та зв`язок речей, про арешт яких порушується питання, з обставинами злочину.
Стандарт доказування при розгляді клопотання про арешт майна передбачає, крім доведення передбачених КПК України підстав для такого арешту, також доведення слідчим та прокурором існування фактів чи інформації, які б переконали стороннього об`єктивного спостерігача, що могло бути вчинено конкретний злочин.
Відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення.
У даному випадку прокурором зазначено про вилучення, разом з деревиною та автомобілем, товарно-транспортної накладної №741 від 21.10.2021 на 1 арк., видаткової накладної №741 від 21.10.2021 на 1 арк., товарно-транспортної накладної серії ХРА №982647 від 12.10.2021. Проте, зі змісту клопотання про накладення арешту на майно безпідставно зазначено про відсутність будь-яких документів з приводу наявної в автомобілі деревини. При цьому копії таких документів не долучені, а представники власників майна у судовому засіданні стверджували, що зазначені документи і є дозвільними на деревину, що перевозилася, що прокурором спростовано не було.
02.08.2021 між ТОВ «ФОРА ПРАЙМ» та ОСОБА_7 укладено договір № 20, відповідно до умов якого ОСОБА_7 передав ТОВ «ФОРА ПРАЙМ» у тимчасове користування належний йому на праві приватної власності автомобіль ГАЗ 3309 р.н. НОМЕР_1 .
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, прокурор посилається на те, що на даний час виникла необхідність у такому арешті для збереження його як речового доказу, оскільки вантажний автомобіль, як і деревина з товарно-транспортними накладними, є знаряддями вчинення злочину.
Проте представниками власників майна спростовано дане твердження, адже доведено законність перевезення деревини та її походження.
Отже, встановлені вище обставини з огляду на положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України виключають можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Зважаючи на встановлені вище обставини та відповідні їм правовідносини, подальше перебування майна поза межами володіння особи призведе тільки до порушення права власника щодо володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Негайно повернути ОСОБА_7 та ТОВ «Фора Прайм»:
-транспортний засіб марки «ГАЗ» модель «3309» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , у вантажному відділенні якого знаходяться стовбури деревини довжиною від 300 до 330 см діаметром від 7 до 37 см;
-свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 та ключі від вказаного транспортного засобу;
-товарно-транспортну накладну №741 від 21.10.2021 на 1 арк.;
-видаткову накладну №741 від 21.10.2021 на 1 арк.;
-товарно-транспортну накладну серії ХРА №982647 від 12.10.2021.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та представникам власників майна.
Суддя ОСОБА_1