Номер провадження: 11-кп/813/1922/21
Номер справи місцевого суду: 946/5793/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2021 року, у кримінальному провадженні №0000127, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000127 від 20.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт не містить анкетних відомостей потерпілого ОСОБА_9 , що на думку суду першої інстанції позбавляє можливості повідомити належним чином сторони провадження про судовий розгляд.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали, просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а зазначені в ухвалі мотиви, з яких суд повернув обвинувальний акт, не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору. Прокурор стверджує, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування містить всі дані потерпілої особи. Прокурор зазначає про те, що суд вийшов за межі своїх повноважень та повертаючи обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, фактично вдався до оцінки доказів по справі, а також надав оцінку процесуальним рішенням, які були прийняті на стадії досудового розслідування, не досліджуючи доказів по справі, оскільки вони не були в розпорядженні суду, з огляду на стадію судового розгляду.

Відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі захисника, обвинуваченого та потерпілої особи, оскільки сторони до суду апеляційної інстанції не з`явились, хоча були повідомлені у передбаченому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

За таких обставин, апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права сторони захисту та обвинувачення на доступ до правосуддя. Приймаючи до уваги те, що потерпіла сторона, та сторона захисту на оскаржену ухвалу суду апеляційні скарги не подавали, апеляційний суд вважає, що розгляд справи за відсутністю потерпілого, захисника та обвинуваченим жодним чином не порушує його права. Реалізація права доступу потерпілого, захисника та обвинуваченого до правосуддя буде забезпечене на стадії розгляду справи в районному суді.
Одночасно апеляційний суд вважає, що відкладення розгляду справи не буде відповідати вимогам ст.28 КПК України та не сприятиме виконанню положень ст.2 КПК України.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених обставин апеляційний суд вважає за необхідне провести апеляційний розгляд за відсутністю потерпілого та сторони захисту.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора окружної прокуратури та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, він фактично відповідає вимогам ст.291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. Відповідно до змісту обвинувального акта в ньому зазначені час, місце, мотиви, спосіб вчинення проступку обвинуваченим.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинуваченого акта вимогам процесуального закону, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки відповідно до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування потерпілою в даному кримінальному провадженні визнана ОСОБА_10 , відомості щодо якої містяться в обвинувальному акті. Реєстр матеріалів кримінального провадження містить посилання на допит потерпілої. Таким чином, саме ОСОБА_10 визнана в даному кримінальному провадженні потерпілою, а тому посилання суду на зазначення в обвинувальному акті потерпілою особою, особи, яка не є такою, є безпідставними.

Той факт, що відповідно до формулювання обвинувачення, в результаті злочинних дій викрадено майно ОСОБА_9 , жодним чином не свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального закону, оскільки: по-перше, це може бути технічною опискою щодо ініціалів потерпілого; по-друге, цілком ймовірним, що об`єктом злочинних дій могло бути спільне майно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , але потерпілим визнана лише одна особа, відомості про яку зазначені в обвинувальному акті.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що намагання суду з`ясувати фактичні обставини кримінального провадження щодо доведеності спричинення шкоди конкретній особі, фактично виходить за межі повноважень суду на стадії підготовчого провадження. Зокрема, посилаючись на те, що обвинувальний акт не містить даних щодо особи, яка на думку суду має бути потерпілою в даному кримінальному провадженні, суд першої інстанції фактично вдався до оцінки доказів в даному кримінальному провадженні, що не відповідає положенням ст.314 КПК України, оскільки суд має право розглядати обвинувальний акт у відповідності до висунутого обвинувачення.
За таких обставин висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та рішення про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, є безпідставними.
З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню на новий розгляд до суду першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000127 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернутий прокурору, для усунення недоліків скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4