У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001770, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання про арешт майна, яке обґрунтовано наступним.

Під час досудового розслідування з`ясовано, що 22 грудня 2021 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його в свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за попередньою змовою із невстановленою особою, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, біля перехрестя вулиць О. Блистіва та Буковинська, біля будинку №4, шляхом підняття бетонного люка на колодязі зв`язку КК32833, проник до середини, звідки за допомогою ножиців по металу зробив кінцевий зріз, та викрав близько 100 метрів телекомунікаційного кабелю ТИП 200x2x0,4, який належить AT "Укртелеком", тим самим спричинив матеріальну шкоду вказаному підприємству.

Слідчий Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 на підставі ч. З ст. 208 КПК України провів особистий обшук затриманого ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено : рюкзак чорного кольору, без маркування та позначень; ножиці сікаторні з позначенням «РАТ»; сумка з позначенням «Mirabaud 6181»; куртка-плащ балонового типу фірми «Адідас»; монтажна лопатка без маркування та позначень; шість відрізків кабелю живлення, без маркування та позначень; ніж канцелярський, червоного кольору без маркування та позначень;

Відповідно до постанови слідчого СВ Ужгородського РУП, від 23.12.2021 вищеперераховані предмети визнано речовими доказами у кримінальному проводженні, оскільки вони можуть містити сліди кримінального правопорушення та іншу необхідну інформацію для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження.

У даному випадку необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів. В іншому випадку, не застосування вказаних заходів, може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У свою чергу ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Зважаючи на те, що вказані предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, так як можуть мастити на собі сліди злочину, і підлягають огляду та дослідженню експертним шляхом, і з метою унеможливити знищити сліди, які могли зберегтись на вказаних предметах, необхідно накласти на них арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, при зверненні до суду з клопотанням просив розглянути таке без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як випливає з матеріалів клопотання слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001770 від 22.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як випливає з матеріалів клопотання 22 грудня 2021 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленою особою, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, біля перехрестя вулиць О. Блистіва та Буковинська, біля будинку №4, шляхом підняття бетонного люка на колодязі зв`язку КК32833, проник до середини, звідки за допомогою ножиців по металу зробив кінцевий зріз, та викрав близько 100 метрів телекомунікаційного кабелю ТИП 200x2x0,4, який належить AT "Укртелеком", тим самим спричинив матеріальну шкоду вказаному підприємству.

У той же день вказана особа була затримана, про що свідчить протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 22.12.2021.

При проведенні особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , в ході такого виявлено та вилучено : рюкзак чорного кольору, без маркування та позначень; ножиці сікаторні з позначенням «РАТ»; сумка з позначенням «Mirabaud 6181»; куртка-плащ балонового типу фірми «Адідас»; монтажна лопатка без маркування та позначень; шість відрізків кабелю живлення, без маркування та позначень; ніж канцелярський, червоного кольору без маркування та позначень;

Відповідно до постанови слідчого від 23.12.2021 вищеперераховані предмети визнано речовими доказами у кримінальному проводженні.

У подальшому в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні арешту вищезазначеного вилученого майна з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, що розслідуються у даному кримінальному провадженні: ч. 3 ст. 185 КК України, ступінь його суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна з метою збереження його як речового доказу кримінального правопорушення. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001770, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучені 22.12.2021 речі та майно, а саме:

-рюкзак чорного кольору, без маркування та позначень;

-ножиці сікаторні з позначенням «РАТ»;

-сумка з позначенням «Mirabaud 6181»;

-куртка-плащ балонового типу фірми «Адідас»;

-монтажна лопатка без маркування та позначень;

-шість відрізків кабелю живлення, без маркування та позначень;

-ніж канцелярський, червоного кольору без маркування та позначень.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1