Справа № 308/8126/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 від 01 червня 2021 року та кримінальне провадження №0000330 від 13 червня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, м. Чоп, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою освітою, працюючого двірником в готелі «Золота рибка», вдівця, раніше судимого, в тому числі 21.02.2019 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 06.11.2020 по відбуттю терміну покарання, у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

30 травня 2021 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , проник до домоволодіння ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, таємно, шляхом відкриття незакритої на замок хвіртки воріт, викрав належний ОСОБА_6 велосипед голубого кольору, марки «Ardis Verona». Після заволодіння викраденим, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, маючи тим самим реальну можливість розпоряджатись викраденим.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/4858-ТВ від 08.06.2021 ринкова вартість велосипеда марки «Ardis Verona», бувшого у користуванні, з урахуванням ознак зносу, станом на 30.05.2021 становить 3092 гривні 13 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 3092 гривні 13 копійок.

Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до сховища.

12 червня 2021 року близько 17 години 30хвилин ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, таємно, перелізши через паркан, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до будинку звідки викрав належні потерпілому ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 1600 гривень, мобільний телефон марки «Samsung» чорно-синього кольору та спінінг чорно-зеленого кольору марки «Legend Fishing Gear 270» з котушкою чорного кольору, марки «KALI DC69FD». Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, маючи тим самим реальну можливість розпорядитися викраденим.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/5106-ТВ від 23.06.2021 ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A20S», бувшого у користуванні, з урахуванням ознак зносу, станом на 12.06.2021 становить 2970 гривень 67 копійок. Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21 /5108-ТВ від 23.06.2021 ринкова вартість спінінгу чорно-зеленого кольору марки «Legend Fishing Gear 270» з котушкою чорного кольору, марки «KALI DC69FD», бувшого у користуванні, з урахуванням ознак зносу, станом на 12.06.2021 становить 372 гривні 00 копійок.

Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що в травні та червні 2021 року проникав у домоволодіння, житло, де вчиняв крадіжки, шляхом відкриття хвіртки воріт, дверей. Викрадене майно повернув потерпілим, за винятком 500 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_7 . Відчуваючи вину за вчинене, сам звернувся в поліцію з викривальною усною заявою. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку. Пояснив, що хоче змінити своє життя, стати на шлях виправлення, повернутися до законослухняної поведінки, працевлаштувався.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд урахувати, що обвинувачений визнавав себе винуватим як на стадії досудового розслідування так і визнає свою винуватість і наразі. У зв`язку з чим просила призначити її підзахисному покарання, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без їх участі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальних актах. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, що характеризує особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, сховище.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, починаючи з моменту затримання, також визнавав свою винуватість, у зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_4 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора, уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, яка вказана в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність; наслідки вчинення злочину, зокрема, що заподіяна шкода частково відшкодована, потерпілі не заявляли претензій матеріального характеру; обвинувачений сам повідомив поліції про вчинені ним злочини.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, раніше був засудженим, посередньо характеризується за місцем проживання, вдовець, непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, бажає виправити свою протиправну поведінку, працевлаштувався.

Судом досліджено досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 від 28.08.2021 року, складену Ужгородським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, згідно з якою орган пробації дійшов висновку, що з урахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, ОСОБА_4 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а тому його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

В розумінні статей 314, 314-1 КПК України досудова доповідь представника персоналу органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує засудженого, а також прийняття судового рішення про розмір покарання та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може врахувати або не врахувати, виходячи із своїх дискреційних повноважень, а тому суд оцінює зазначену доповідь, яка має інформаційний характер, поряд із сукупністю інших обставин.

Суд зазначає, що каральна функція покарання не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним кримінальному правопорушенню, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така співмірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Між тим, наявність обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України дає підстави для призначення покарання у виді позбавлення строком на 3 роки, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 2 роки. Також, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 підлягають покладенню обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Отже, ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, тому підстав передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи від 08.06.2021,витрати на проведення якої становлять 686,48 гривень; товарознавчої експертизи від 23.06.2021, витрати на проведення якої становлять 1029,72 гривень.

Речові докази

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судових експертиз у сумі 1 716,20 (одна тисяча шістнадцять) гривень 20 копійок.

Речові докази по справі, а саме:

- два мобільні телефони: марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 ; спінінг чорно-зеленого кольору марки «Legend Fishing Gear 270» з котушкою чорного кольору, марки «KALI DC69FD»; грошові кошти в розмірі 298,00 грн., а саме купюри номіналом: 200,00 грн. з серійним номером ПГ 4403774, 50 грн. з серійним номер ФЖ 4127420, 20 грн. з серійним номером ЮА 2599584, 10 грн. з серійним номером ЦЖ 1550638, 10 грн. з серійним номером ЮБ 5263681, 5 грн. з серійним номером УГ 8764474, 2 грн. з серійним номером СЖ 9925956, 1 грн. з серійним номером УВ 8604273, які залишено на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому;

- велосипед голубого кольору, марки «Ardis» моделі «Verona», які залишено на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_8