Справа № 487/582/22
Провадження № 1-кс/487/679/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000208 від 08.02.2022 за ч.1 ст. 121 КК України про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене 07.02.2022 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: спортивні штани синього кольору та кофту (порізану) синього кольору зі слідами рідини бурого кольору, які упаковано до сейф-пакету ЕХР0418028; визначити місце зберігання речових доказів у камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Миколаївським районним управлінням поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному проводженні №0000208 від 08.02.2022 за ч.1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2022 близько 22.40 год., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_5 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, використовуючи предмет у вигляді ножа, наніс удав в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження. Після спричинення тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_5 було госпіталізовано до КНП ММР «Лікарня швидкої медичної допомоги». 07.02.2022 під час проведення огляду місця події у потерпілого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено спортивні штани синього кольору та кофту (порізану) синього кольору зі слідами рідини бурого кольору.
Посилаючись на те, що вилученні речі можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення та в подальшому будуть речовими доказами, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В судовому засіданні слідчий не був присутнім, надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПУ передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За приписами ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що Миколаївським районним управлінням поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному проводженні №0000208 від 08.02.2022 за ч.1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2022 близько 22.40 год., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_5 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, використовуючи предмет у вигляді ножа, наніс удав в область грудної клітини потерпілого, в результаті чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Після спричинення тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_5 було госпіталізовано до КНП ММР «Лікарня швидкої медичної допомоги».
Як слідує з протоколу огляду місця події від 07.02.2022 під час проведення об`єкту, а саме: палати №1 хірургічного відділення КНП ММР «Лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м. Миколаїв, вул. Корабелів, 14-В, було виявлено та вилучено спортивні штани синього кольору та кофту (порізану) синього кольору зі слідами рідини бурого кольору.
08.02.2022 слідчим СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 винесено постанову, відповідно до якої вилученні 07.02.2022 в ході огляду місця події речі визнані речовими доказами.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, які визначенні ст. 98 КПК України, враховуючи те, що досудове розслідування здійснюється за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень, вказані речі можуть містити сліди вчинення злочину.
Клопотання в частині визначення місця зберігання зазначеного вище майна не підлягає задоволенню, оскільки суд розглядає лише клопотання про арешт майна, а питання, пов`язанні зі зберіганням речових доказів врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».
Керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене 07.02.2022 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: спортивні штани синього кольору та кофту (порізану) синього кольору зі слідами рідини бурого кольору, які упаковано до сейф-пакету ЕХР0418028.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1