КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/1741/21
Провадження №11-кп/824/4087/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

23 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ "Київський слідчий ізолятор" апеляційну скаргу обвин ОСОБА_6 димировича на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2021,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 авчук Л.В.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2021 продовженообвин ОСОБА_6 тюку В.В. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на 60 днів, тобто до 06.11.2021включно.

Суд першої інстанції своє рішення в частині продовження строку тримання під вартою мотивував тим, що ризики та обставини, які були враховані при ОСОБА_6 нтюку В.В. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, судом не встановлено. А існування, викладених у клопотанні прокурора, ризиків підтверджується тяжкістю покарання, що загрож ОСОБА_6 тюку В.В. у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, обви ОСОБА_6 ентюк В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалуБориспільського міськрайонного суду Київської областівід 10.09.2021 скасувати та постановити ухвалу, якою застосувати до обвин ОСОБА_6 нтюка В.В. запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт зазначає, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2021 є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що ризики, які зазначені в клопотанні прокурора відсутні, натомість наявність у обвинуваченого місця проживання та місця роботи, свідчать про можливість застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачено ОСОБА_8 rif"'>В.В., який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вказуючи на законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали провадження, витребувавши та вивчивши копію обвинувального акта, журнал судового засідання та ухвалу суду, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000127 від 01.02.2021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвин ОСОБА_6 нтюка В.В., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та за обвин ОСОБА_9 овець О.В. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

10 вересня 2021 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвин ОСОБА_6 нтюку В.В., строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2021 пр ОСОБА_6 ентюку В В запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06.11.2021 включно.

Так, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвин ОСОБА_6 нтюку В.В., зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Всупереч доводам апеляційної скарги обвин ОСОБА_6 нтюка В В., суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував, тяжкість злочину та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів, особу обвин ОСОБА_6 нтюка В.В., щодо якого ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 і направлено для реального відбування покарання у виді позбавлення волі та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність наведених в клопотанні прокурора ризиків передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

З врахуванням характеру в ОСОБА_6 нтюку В.В. обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також враховуючи всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, в тому числі і увалу ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020, якою скасовано звільнення за ОСОБА_6 нтюка В.В. від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 і направлено засудженого для реального відбування покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів дійшла вис ОСОБА_6 ентюк В.В. може переховуватися від суду. Такий ризик не зменшився і виправдовує подальше тримання під вартою обвинуваченого.

З приводу іншого ризику, а саме можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, то на переконання колегії суддів, з врахуванням того, що обви ОСОБА_6 ентюк В.В. неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, не працює, що свідчить про відсутність у нього постійного джерела доходу, з великою ймовірністю існує і ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи апеляційної скарги обвин ОСОБА_6 нтюка В.В. про те, що наявність у нього місця проживання свідчить про можливість застосувати щодо нього інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки наявність місця проживання та роботи у сукупності з усіма обставини, які враховані судом першої інстанції при продовженні запобіжного заходу, на даному етапі провадження не будуть стримуючими факторами для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, а також не спростовують обґрунтованість встановлених судом першої інстанції ризиків і доцільність продовження строку тримання під вартою.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на наявність у нього місця роботи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних належних доказів щодо наявності у обвинуваченого місця роботи апеляційна скарга не містить, не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції, окрім того, зазначені дані у сукупності з усіма обставинами, які враховані судом першої інстанції при застосуванні запобіжного заходу, жодним чином не дають достатніх підстав вважати, що обви ОСОБА_6 ентюк В.В., не зможе здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, яке наразі триває, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу Таким чином, підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, як про це просить обвинувачений, має забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвин ОСОБА_6 нтюка В.В. - залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2021, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачено ОСОБА_8 rif"'>В.В. до 06.11.2021 включно без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________