Код суду 233 Справа № 233/4383/21
Вирок
Іменем України
23 грудня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Предтечине Костянтинівського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 26.03.2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 170 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2021 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 170 годин.
06.05.2021 з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області надійшла до виконання копія вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_4 . Цього ж дня засудженого поставлено на облік та викликано до органу пробації.
14.05.2021 ОСОБА_4 не з`явився до Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, у зв`язку з чим 17.05.2021 фахівцем відділу здійснено виїзд за місцем мешкання останнього та встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться поза межами Донецької області та зв`язку з ним не має.
27.05.2021 ОСОБА_4 з`явився до Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області де йому під підпис роз`яснені права та обов`язки, порядок та умови відбування покарання у виді 170 годин громадських робіт, а також умови ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, про що ним заповнена підписка. Одночасно його попереджено про наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України та видане направлення до КП «Об`єднання парків та кінотеатрів Костянтинівської міської ради» для відбуття покарання, призначеного вироком суду, згідно якого ОСОБА_4 повинен був приступити до відбування покарання з 28.05.2021. У цей же день ОСОБА_4 особисто надано виклик до відділу пробації на 04.06.2021, про що він заповнив корінець виклику власноруч.
Наказом генерального директора КП «Об`єднання парків та кінотеатрів Костянтинівської міської ради» від 27.05.2021 р. № 51 ОСОБА_4 визначено вид робіт, складено графік виходу на громадські роботи. Згідно наказу засуджений до виконання покарання приступив вчасно.
30.06.2021 здійснено перевірку за місцем відбування призначеного покарання в КП «Об`єднання парків та кінотеатрів Костянтинівської міської ради», засуджений ОСОБА_4 знаходився на визначеному у графіку об`єкті, а саме на території парку культури та відпочинку та виконував заплановану роботу прибирання території, про що складений відповідний акт.
01.07.2021 ОСОБА_4 з`явився за викликом до органу пробації, для проведення профілактичної роботи та проведення соціально виховної роботи. У цей же день ОСОБА_4 особисто надано виклик до відділу пробації на 15.07.2021, про що він заповнив корінець виклику власноруч.
07.07.2021 з КП «Об`єднання парків та кінотеатрів Костянтинівської міської ради» надійшла довідка про те, що ОСОБА_4 до відбуття призначеного покарання з 05.07.2021 не приступив.
09.07.2021 засуджений ОСОБА_4 надав довідку про те, що він з 05.07.2021 по 09.07.2021 знаходився на лікуванні у лікаря хірурга в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради». У цей же день ОСОБА_4 особисто надано виклик до відділу пробації на 23.07.2021, про що він заповнив корінець виклику власноруч.
20.07.2021 з КП «Об`єднання парків та кінотеатрів Костянтинівської міської ради» надійшла довідка про те, що ОСОБА_4 до відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт з 12.07.2021 по 16.07.2021 не приступив та з 20.07.2021 по 23.07.2021 також до відбуття призначеного покарання не приступив, без поважних причин. У цей же день ОСОБА_4 надіслано виклик до відділу пробації на 28.07.2021, але засуджений у зазначений день до відділу пробації не з`явився, причини не явки не повідомив.
29.07.2021 засуджений ОСОБА_4 надав пояснення, в якому він зазначив, що поважних причин порушення порядку та умов відбування покарання у нього не має. З ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду та попереджено, що матеріали відносно нього будуть направлені до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.
Згідно з графіком виходу на роботу складеного КП «Об`єднання парків та кінотеатрів Костянтинівської міської ради» засуджений ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді громадських робіт з 02.08.2021 по 23.08.2021 не приступив жодного разу.
Засуджений ОСОБА_4 неодноразово був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та відповідальністю за ухилення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України «невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння».
Таким чином, ОСОБА_4 умисно, без поважних причин ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, до яких він засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.03.2021 року.
Станом на 21.09.2021 року відбутий строк громадських робіт засудженого ОСОБА_4 становить 106 годин, не відбутий строк покарання у виді громадських робіт складає 64 години.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що має проблеми з деякими особами в м. Костянтинівка, тому не може тут з`являтись. Саме з цієї причини не відбував громадські роботи. Зробив для себе висновок не спілкуватись ні з ким та нікому не вірити, особливо поліції.
Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як умисне ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено. Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання, яка зазначена в обвинувальному акті, як обтяжуюча обставина - рецидив злочинів, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є саме рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного злочину, особою яка має судимість за вчинення умисного злочину. В даному випадку обвинувачений має судимість за вчинення умисного злочину. При цьому, ОСОБА_4 маючи не погашену судимість за вчинення умисного злочину вчинив кримінальний проступок, а обставиною, що обтяжує покарання є лише рецидив злочину, тобто вчинення нового умисного злочину, особою яка має судимість за вчинення умисного злочину.
Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_4 , просив суд надати час для відпрацювання невідбутої частини громадських робіт, проте їх не відпрацював, належних висновків для себе не зробив, має постійне місце проживання, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на диспансерному обліку у протитуберкульозному диспансері не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до кримінального проступку, на час розгляду справи не знятий з обліку Краматорського МВ філії №1 ДУ «Центр пробації» в Донецькій області оскільки має невідбуте покарання у виді громадських робіт на строк 64 години за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2021 року, що підтверджується довідкою, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з абз. 3 п. 25 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 на час ухвалення вироку в цьому кримінальному провадженні за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2021 р. має невідбуту частину покарання у виді громадських робіт на строк 64 години, тому при призначенні остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного у даному кримінальному провадженні, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 363-368, 370, 371, 374, 376,395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк два місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2021 року з урахуванням п.п. «а», «г» частини 1 статті 72 КК України (одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт), призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк 2 (два) місяці 5 (п`ять) днів.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1