Дата документу 11.11.2021 Справа № 313/1388/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 313/1388/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1428/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Приазовського районного суду Запорізької області,

захисника адвоката ОСОБА_9 в режимі відеоконференції з Приазовського районного суду Запорізької області,

розглянула 11 листопада 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_10 та представника потерпілого АТ «ПРАВЕКС БАНК» - ОСОБА_7 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

Органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, при наступних обставинах:

ОСОБА_11 , перебуваючи з 03.08.2010 року, на підставі наказу по особовому складу № 4385-к від 03.08.2010 року, до 09.07.2013 року на посаді бухгалтера-касира Веселівського відділення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-банк» (далі ПАТ КБ «Правекс-банк»), діючи на підставі типових посадових інструкцій бухгалтера-касира відділення ПАТ КБ «Правекс-банк», затверджених рішенням Голови Правління ПАТКБ «Правекс-банк» від 15.07.2011 року № 169, та затверджених рішенням Голови Правління ПАТКБ «Правекс-банк» від 21.05.2013 року, згідно із якими касир-бухгалтер здійснює розрахункове касове обслуговування клієнтів юридичних та фізичних осіб банку, надає повний комплекс послуг, що надає банк згідно з затвердженими тарифами, умовами та нормативними документами банку, здійснює документарне та бухгалтерське супроводження касових операцій згідно із наданими йому повноваженнями, відображеними затвердженими зразками підписів працівника, контролювати відповідність фактичних залишків цінностей із залишками на відповідних балансових рахунках, в процесі приймання від клієнтів банку та видачі клієнтам банку готівки проводити перевірку її на справжність та платоспроможність, перерахунок, сортування та формування, забезпечувати надійне зберігання та облік готівки та інших цінностей, відповідно до вимог нормативних банків НБУ, здійснювати операції щодо відкриття (закриття) та обслуговування рахунків клієнтів, згідно із нормами чинного законодавства, вимогами НБУ та внутрішніми нормативними документами банку, будучи матеріально-відповідальною особою, на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 1285 від 11.10.2012 року, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо неправдивих офіційних документів, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133, в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, в період часу з 29.11.2012 року по 05.07.2013 року привласнила грошові кошти ПАТ КБ «Правекс-банк» шляхом складання та використання завідомо неправдивих офіційних документів при наступних обставинах.

29.11.2012 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому картковому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися грошові кошти у розмірі 901,82 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB952 від 29.11.2012 року, в яку внесла дані про відшкодування грошових коштів у розмірі 901,82 грн., у зв`язку із закриттям рахунку, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_12 та поставила свій особистий підпис, після чого передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 , в касі банку отримала, тим самим привласнивши її.

06.12.2012 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилися грошові кошти у розмірі 580 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB248 від 06.12.2012 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 580 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_14 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнивши її.

13.12.2012 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТКБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходилися грошові кошти у розмірі 280 грн., та особистому поточному рахунку фізичної особи ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходилися грошові кошти у розмірі 720 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB820 від 13.12.2012 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів ОСОБА_16 у розмірі 280 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які їй були достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_16 , поставила свій особистий підпис, а також за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB500 від 13.12.2012 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів ОСОБА_17 у розмірі 720 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_17 , поставила свій особистий підпис, та передала вказані заяви для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблені офіційні документи, що стало підставою для переведення грошових коштів на загальну суму 1000 грн. у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

14.12.2012 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходилися грошові кошти у розмірі 510 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB726 від 14.12.2012 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 510 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_18 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТКБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

19.12.2012 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходилися грошові кошти у розмірі 800 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB107 від 19.12.2012 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 800 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_19 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

04.01.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_20 , знаходилися грошові кошти у розмірі 400 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB684 від 04.01.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 400 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_20 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

11.01.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_8 , знаходилися грошові кошти у розмірі 500 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB494 від 11.01.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 500 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_21 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку. Тим самим привласнила її.

21.01.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , знаходилися грошові кошти у розмірі 310 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB057 від 21.01.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 310 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_23 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_22 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

24.01.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , знаходилися грошові кошти у розмірі 1800 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB335 від 24.01.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 1800 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_23 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_24 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

06.02.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , знаходилися грошові кошти у розмірі 320 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB089 від 06.02.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 320 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_25 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

25.02.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , знаходилися грошові кошти у розмірі 365 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB445 від 25.02.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 365 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_26 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнивши її.

06.03.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , знаходилися грошові кошти у розмірі 190 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB229 від 06.03.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 190 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_28 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

26.06.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133, в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , знаходилися грошові кошти у розмірі 840 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB075 від 26.06.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 840 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_29 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

02.07.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТКБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , знаходилися грошові кошти у розмірі 200 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB660 від 02.07.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 200 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_31 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТКБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

05.07.2013 року ОСОБА_11 , знаходячись на протязі робочого часу у приміщенні каси Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133 в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, достовірно знаючи про те, що на особистому поточному рахунку фізичної особи - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , знаходилися грошові кошти у розмірі 190 грн., за допомогою службового комп`ютера та спеціальної банківської програми «Flex Cube» сформувала заяву на видачу готівки № FJB822 від 05.07.2013 року, в яку внесла дані про видачу грошових коштів у розмірі 190 грн., після чого у вказаній програмі з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 , які були їй достовірно відомі, підтвердила зазначену заяву, та перевела за допомогою принтера заяву у друкований вигляд, підписала від імені ОСОБА_33 , поставила свій особистий підпис, та передала вказану заяву для затвердження директору Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_13 , тим самим повторно склала та використала завідомо підроблений офіційний документ, що стало підставою для переведення зазначеної суми грошових коштів у готівку, яку ОСОБА_11 отримала в касі банку, тим самим привласнила її.

Таким чином, згідно обвинувачення, ОСОБА_11 , перебуваючи з 03.08.2010 року, на підставі наказу по особовому складу № 4385-к від 03.08.2010 року, до 09.07.2013 року на посаді бухгалтера - касира Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк», діючи на підставі типових посадових інструкцій, будучи матеріально-відповідальною особою, на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 1285 від 11.10.2012 року, діючи з прямим умислом, направленим на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, складання та використання завідомо неправдивих офіційних документів, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ПАТ КБ «Правекс-банк» по вул. Леніна 133, в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, в період часу з 29.11.2012 року по 05.07.2013 року шляхом складання та використання завідомо неправдивих офіційних документів, привласнила грошові кошти ПАТ КБ «Правекс-банк» на загальну суму 8 906,82 грн., чим спричинила матеріальний збиток Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Правекс-банк» на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_11 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи; за ч. 3 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене повторно; ч. 2 ст. 358 КК України - складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності завідомо підробленого офіційного документа; ч. 3 ст. 358 КК України - складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності завідомо підробленого офіційного документа, вчинене повторно; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

За наслідком судового розгляду місцевий суд прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не доводять вину ОСОБА_8 та не є достатніми для визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України вважав за необхідне виправдати ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення нею вказаних кримінальних правопорушень.

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року:
ОСОБА_8 визнана невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдана на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення нею вказаних кримінальних правопорушень.

Цивільний позов ПАТ КБ «Правекс-банк» до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди в сумі 8906 (вісім тисяч дев`ятсот шість) гривень 82 копійки залишено без розгляду.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання: за ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, управлінням, доставкою та зберіганням майна та матеріальних цінностей строком на 1 рік; за ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, управлінням, доставкою та зберіганням майна та матеріальних цінностей строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.); за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.). На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, управлінням, доставкою та зберіганням майна та матеріальних цінностей строком на 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням 1 рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Цивільний позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 22.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_11 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» коштів в якості відшкодування завданої шкоди на суму 8906 грн. 82 коп. задовольнити.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження просить повторно дослідити докази: висновок за матеріалами службового розслідування № 50М/230КІ від 08.11.2013 року; заяви на видачу готівки, висновок судової почеркознавчої експертизи №4-56 від 15.07.2019 року; показання свідка ОСОБА_34 , показання свідка ОСОБА_13 , оскільки вони досліджені не повністю (поверхово), з порушеннями вимог ч. 1 ст. 94 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_34 ; висновком судової почеркознавчої експертизи №4-56 від 15.07.2019 року; висновком за матеріалами службового розслідування № 50М/230КІ від 08.11.2013 року.

Зазначає, що оформлення заяв на видачу готівки проводилось бухгалтером-касиром Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» ОСОБА_8 , яка уповноважена була видавати грошові кошти клієнтам банку, однак, клієнти банку фактично грошові кошти не отримували. Отже, вказані обставини вказують на привласнення ОСОБА_8 грошових коштів клієнтів банку, так як після оформлення заяв на видачу готівки отримала доступ до готівки (грошових коштів клієнтів банку), однак не видала їх останнім з метою подальшого привласнення.

Вважає недоречними твердження та висновки суду, що ОСОБА_8 є спеціальним суб`єктом складу злочину за ч. 3 ст. 191 КК України, тобто є службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України, оскільки згідно з обвинувальним актом дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, та ч. 3 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене повторно, тобто, як загального суб`єкта складу злочинів, а не спеціального, в контексті ч. 3 ст. 18 КК України.

Вказує, що висновки суду щодо відсутності жодного доказу використання ОСОБА_8 у Веселівському відділенні ПАТ КБ «Правекс-банк» спеціальної банківської програми «Flexcube» спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_34 , представників потерпілого - цивільного позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» ОСОБА_35 та ОСОБА_7 , а також висновком за матеріалами службового розслідування № 50М/230КІ від 08.11.2013 року.

Висновок районного суду, що обвинуваченій були достовірно відомі логін та пароль іншого працівника відділення банку ОСОБА_15 від банківської програми «Flexcube» є некатегоричним та містить в собі істотні суперечності, при цьому, суд не зазначив у вироку чому взяв до уваги показання свідка ОСОБА_13 та не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_36 .

Висновки суду щодо не підтвердження обставини про передання обвинуваченою заяви про видачу готівки директору відділення ОСОБА_13 для затвердження, містять в собі істотні суперечності, оскільки свідок ОСОБА_13 зазначав, що свій підпис на заявах про видачу готівки він ставив на початку або в кінці робочого дня та жодного контролю не здійснював, а свідок ОСОБА_34 пояснила, що керівник відділення ОСОБА_13 ставив свій підпис на заяві про видачу готівки в кінці дня.

Також вважає необґрунтованими висновки суду щодо особи потерпілого, оскільки ПАТ КБ «Правекс-банк» відшкодовано суму коштів, які незаконно були списані з особових рахунків клієнтів банку, у зв`язку з чим банк поніс матеріальні витрати (збитки) на погашення заборгованості перед їх клієнтами, відповідно, саме банку було заподіяно майнову шкоду внаслідок вчинення злочинів. Відшкодування ПАТ КБ «Правекс-банк» коштів клієнтам банку підтверджено показаннями представників потерпілого та свідків (клієнтів банку). Крім того, з показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що грошові кошти, які зняті з рахунків клієнтів, є грошима ПАТ КБ «Правекс-банк».

Суд не взяв до уваги доказ у вигляді висновку за матеріалами службового розслідування №50М/230КІ від 08.11.2013 року. Зокрема, поза увагою суду залишились відомості про обліковий запис у програмі банку «Flexcube» (логін НОМЕР_1 ), який належав бухгалтеру-касиру відділення банку ОСОБА_11 та недослідив відомості в табличному вигляді вказаного висновку службового розслідування щодо проведення транзакцій з облікового запису (логіну) ОСОБА_8 , якими підтверджується факт проведення останньою операцій за особовими рахунками клієнтів банку, з яких в подальшому було присвоєно грошові кошти.

Крім того, вказує, що суд проігнорував клопотання прокурора щодо надання доступу до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, з метою посилання в апеляційній скарзі прокурором на докази, які були досліджені судом, та їх знаходження в матеріалах кримінального провадження для обґрунтування своїх доводів, а також в порушення вимог ч. 5 ст. 107 КПК України суд не надав копії записів усіх судових засідань вказаного провадження, зроблених за допомогою технічного засобу фіксування. З урахуванням того, що прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не приймав участі в суді з початку судового розгляду кримінального провадження, тому останній був обмежений у вивченні показань наданих усно свідками, представниками потерпілого та інших доказів, досліджених під час судового розгляду, а також щодо додержання судом вимог кримінального процесуального законодавства під час судового провадження.

В апеляційній скарзі представник потерпілого не погоджується з оскаржуваним вироком у зв`язку з наявними порушеннями процесуальних та матеріальних норм, які були допущені судом при розгляді справи, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Цивільний позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 22.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_11 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» коштів в якості відшкодування завданої шкоди на суму 8906 грн. 82 коп. задовольнити у повному обсязі.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження дослідити докази: висновок за матеріалами службового розслідування № 50М/230КІ від 08.11.2013 року; заяви на видачу готівки, висновок судової почеркознавчої експертизи №4-56 від 15.07.2019 року; показання свідка ОСОБА_34 , показання свідка ОСОБА_13 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд в порушення норм ст. 342 КПК України, у судовому засіданні при оголошенні вироку не встановив та не перевірив повноваження прокурора, не встановив наявність документів на представництво.

Суд належним чином не перевірив та не встановив того факту, що доступ до програми «Flex Cube» надавався у обов`язковому порядку кожному працівнику на відділенні для виконання всіх можливих операцій з коштами, включаючи ті, що вказані у цивільному позові. Проведення спірних операцій у програмі «Flex Cube» під персональним іменем (логіном) НОМЕР_2 , що був виданий ОСОБА_11 , підтверджується висновком №50М/230КІ від 08.11.2013 року, складеним за результатом внутрішнього розслідування.

Зазначає, що касові документи, на підставі яких було проведено зняття готівки з рахунків клієнтів, виконувались у програмі «Flex Cube» під персональним іменем (логіном) НОМЕР_2 , що був виданий ОСОБА_11 , без права розголошення нею паролю від нього іншим особам. Оскільки факт обізнаності ОСОБА_11 паролю від доступу ОСОБА_15 не впливає на факт виплати готівки з рахунків клієнтів, то вказана обставина не спростовує недоведеності вини ОСОБА_11 .

Суд не взяв до уваги висновок експертизи, відповідно до якого велика ймовірність того, що підписи на заявах про видачу готівки поставила ОСОБА_11 . До того ж, касир, як особа, яка проводить вечірню перевірку, з метою укриття проведення незаконного зняття коштів, маючи доступ до програмного забезпечення «Flex Cube», мала можливість виготовлення підроблених документів, проставивши підписи від імені клієнтів.

Вважає помилковим висновок суду про те, що контролер (яким був директор відділення ОСОБА_13 ) зобов`язаний був перевіряти роботу касира і, нібито, відсторонився від цього, хоча така дія була поза межами його повноважень. Достовірність вказаних даних в частині суми та ідентифікації особи клієнта знаходилось в межах обов`язків касира, який проводив операцію з видачі готівки, в даному випадку ОСОБА_11 .

Також зазначає, що на виконання вимог ст. 1172 ЦК України банк добровільно провів відшкодування клієнтам шкоди, завданої своїм працівником - ОСОБА_11 під час виконання нею своїх трудових (службових) обов`язків, у повному обсязі відповідно до суми привласнених коштів, а саме: 8 906,82 грн. Разом з тим, судом взагалі не було досліджено того питання чи провів банк відшкодування, за рахунок чиїх коштів, чи відображено вказану суму у обліку банку як недостача і кому було нанесено матеріальну шкоду.

Відповідно до висновку №50М/230КІ від 08.11.2013 року кошти з рахунків клієнтів були списані без їх наміру та дозволу, під персональним іменем (логіном) Е0911030, що був виданий ОСОБА_11 , без права передачі до нього доступу іншим особам. У подальшому списані кошти були вилучені з каси особою, що мала доступ (фізично) до готівки - ОСОБА_8 , без подальшої передачі коштів саме клієнтам, тобто незаконно привласнила. Отже, висновки суду про не встановлення в ході досудового розслідування жодних даних на підтвердження, що саме ОСОБА_8 підробила і використала завідомо підроблені документи з метою привласнення коштів, є помилковими.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримала апеляційні скарги. Зазначила, що провина ОСОБА_8 підтверджується показаннями свідків, заявами на видачу готівки від імені фізичних осіб. Зокрема, за показами свідка ОСОБА_13 він підписував заяви на видачу готівки та в ході вечірньої перевірки невідповідностей не виявлено. Почеркознавчою експертизою встановлено ймовірність здійснення підписів обвинуваченою. Крім того, вважала доводи про спеціальний суб`єкт злочину необґрунтованими.
Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав апеляційні скарги. Вважав висновки суду про недоведеність вчинення злочинів ОСОБА_8 помилковими.
Захисник у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційних скарг. Зазначив, що ОСОБА_8 є службовою особою, а тому вона не загальний, а спеціальний суб`єкт злочину. Вважав, що банк не може бути потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки здійснював обслуговування клієнтів, тому в даному випадку потерпілими є фізичні особи. Допитані ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_34 зазначали, що всі працівники банку мали доступ до логінів та паролів один одного. Порівняння підписів на заявах про видачу готівки не здійснювалося, оскільки відсутні зразки підписів фізичних осіб. Висновок експертизи викладений у формі припущення, оскільки містить посилання на те, що підпис виконано ймовірно ОСОБА_8 .
Обвинувачена у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Стосовно заявлених прокурором та представником потерпілого клопотань про повторне дослідження доказів, то судова колегія, заслухавши позиції інших учасників провадження, знайшла заявлені клопотання необґрунтованими.

Висловлюючи свою позицію в частині заявлених клопотань про дослідження доказів, прокурор та представник потерпілого вказали про надання судом неправильної оцінки вказаним у клопотаннях доказам.

Однак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції наділений обов`язком повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження за чітко передбачених умов, а саме, у разі якщо вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При цьому, вірність зазначених у клопотаннях письмових доказів та показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_34 , наведених у оскаржуваному вироку, прокурором та представником потерпілого не спростовується, що не оспорювалося і при апеляційному розгляді, а лише не погоджуються з оцінкою, наданою місцевим судом вказаним доказам.

Колегія суддів звертає увагу, що процесуальне законодавство передбачає виключні підстави для повторного дослідження доказів, які мають бути доведені ініціатором клопотання в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України.

Звертаючись до заявленого прокурором та представником потерпілого клопотання та відповідаючи на їх доводи, судова колегія зауважує на тому, що останні не наводять визначених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для дослідження вказаних доказів, а фактично не погоджуються із загальним висновком суду щодо виправдання обвинуваченої.

Сам по собі факт незгоди прокурора та представника потерпілого з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення, не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді.

Оскільки судове слідство у суді апеляційної інстанції в даному випадку не повинно дублювати дослідження доказів, яке проводилось у суді першої інстанції, що буде порушенням закріплених ст.ст. 7, 22, 26 КПК України засадам кримінального провадження, за відсутності передбачених процесуальним законом підстав, апеляційна інстанція відхилила клопотання прокурора та представника потерпілого про повторне дослідження письмових доказів та показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_34 , наданих у судовому засіданні.

Будь-яких порушень з боку суду першої інстанції у дослідженні доказів чи неповноти у цьому питанні не встановлено, а тому виключних підстав для дослідження цих доказів не вбачається, оскільки в протилежному випадку будуть порушені закріплені ст.ст. 7, 9, 10, 22, 26 КПК України принципи щодо законності, рівності перед законом і судом, змагальності сторін та диспозитивності.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові ЄУ № 154/2975/17 (провадження 51-437км20) від 16.03.2021 року, згідно якої незгода сторони обвинувачення, зокрема з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення, не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді.

Одночасно з цього питання, відповідно до ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судова колегія зауважує на практиці Європейського суду з прав людини, зокрема викладеної у рішенні у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21 червня 2007 року, згідно якої повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Стосовно доводів апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі, і поданих у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок відносно ОСОБА_8 , цих вимог закону дотримався.

У відповідності до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування покладається на слідчого та прокурора.

Слід також зазначити, що ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України закріплений принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, за якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Роз`яснення суворого додержання, закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості передбачені також у п. 18 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні судова колегія вважає за необхідне згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, як складову національного законодавства, дотримуючись принципу верховенства права та законності застосувати практику Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський Суд наголошує про те, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150).

Аналізуючи вирок, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів констатує дотримання місцевим судом вимог національного та міжнародного законодавств і погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження провів судовий розгляд даного провадження у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та ухвалив вирок у відповідності до положень ст. 374 КПК України, зокрема щодо викладення оцінки та аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, з зазначенням власних висновків.

Спростовуючи пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України, суд першої інстанції навів мотиви висновку про відсутність достатніх і переконливих доказів, які б доводили вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд під час судового розгляду, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази, на підставі яких відносно ОСОБА_8 був складений обвинувальний акт, надавши їм належну оцінку.

ОСОБА_8 , будучи допитаною з приводу висунутого обвинувачення, вину у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України, не визнала у повному обсязі та відмовилась від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.
При апеляційному розгляді обвинувачена також наполягала на своїй невинуватості в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, посилаючись на те, що вона не підроблювала підписи на заявах про видачу готівки, ніяких грошових коштів не привласнювала та не заволодівала ними.

Слід констатувати, що показання допитаних судом першої інстанції представників потерпілого ОСОБА_37 та ОСОБА_7 відносно участі у скоєнні кримінальних правопорушень обвинуваченої ОСОБА_8 є неінформативними, оскільки представникам потерпілого про факт привласнення грошових коштів з особистих рахунків клієнтів банку за допомогою програмного забезпечення стало відомо під час досудового розслідування та з матеріалів кримінального провадження.

Надані в суді першої інстанції показання представниками потерпілого не мають прямого відношення до доведення вини ОСОБА_8 та здебільшого стосуються про виявлені недоліки в роботі Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Допитані в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , які є клієнтами ПАТ КБ «Правекс-Банк» пояснили, що особисто з ОСОБА_8 вони не знайомі, про зняття грошових коштів з їх рахунків дізнались від правоохоронних органів. Також зазначили, що підписи від їх імені на заявах про видачу готівки здійснені не ними, готівку у Веселівському відділенні ПАТ КБ «Правекс-Банк» вони не отримували.

За показаннями свідка ОСОБА_13 , який обіймав посаду керівника Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-Банк» з 2006 по 2013 роки, у кожного працівника банку був свій логін та пароль до програмного забезпечення банку, за допомогою яких здійснювалась авторизація. Працівники банку, хоча і була заборона, але знали паролі один одного та будь-хто міг увійти в систему під чужим логіном та паролем, щоб робочий процес не зупинявся. Після звільнення ОСОБА_8 у відділенні банку була проведена аудиторська перевірка, в ході якої були виявлені факти порушення працівниками відділення своїх обов`язків і заволодіння грошовими коштами з рахунків клієнтів. При цьому, зазначив, що у висновках аудиторської перевірки не було зазначено про те, що грошові кошти знімала ОСОБА_8 .

З показань свідка ОСОБА_34 встановлено, що вона з вересня 2011 року по жовтень 2013 року працювала на посаді бухгалтера-касира Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-Банк», крім неї бухгалтерами-касирами працювали ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , а ОСОБА_42 був директором цього відділення. Свідок зазначала, що у кожного касира був свій особистий логін та пароль. Свій логін та пароль вона нікому з працівників відділення банку не повідомляла та їй не були відомі логіни та паролі інших працівників. Також пояснила, що під час видачі готівки особу клієнта та його підпис мав перевіряти саме касир, який працював безпосередньо з клієнтом.

При цьому, слід відмітити, що за висунутим обвинувачення формування заяви на видачу готівки у банківській програмі «Flex Cube» було здійснено з використанням персональних даних бухгалтера-касира зазначеної банківської установи ОСОБА_15 .

Таким чином, допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_34 фактично вказали на певні недоліки в роботі відділення банку, але жоден з них не підтвердив, що злочини були вчинені саме ОСОБА_8 .

При цьому, свідок ОСОБА_34 заперечила ту обставину, що вона повідомляла будь-кому, у тому числі і ОСОБА_8 свій особистий логін та пароль, а також те, що ОСОБА_8 зверталась до неї з проханням підтвердити будь-які операції за відсутності клієнтів.

А за свідченнями ОСОБА_13 , всі працівники банку знали паролі один одного та будь-хто міг увійти в систему під чужим логіном та паролем з метою недопущення зупинки робочого процесу.

Стороною обвинувачення також у якості доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 було надано висновок судової почеркознавчої експертизи за №4-56 від 15.07.2019 року, яким встановлено, що: підписи в графах «відповідальний працівник» в заявах про видачу готівки виконані ймовірно ОСОБА_8 . Вирішити питання чи виконані підписи ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , проставлені у заявах на видачу готівки в графах «підпис отримувача» - ОСОБА_8 не виявилося можливим у зв`язку з відсутністю зразків підписів вказаних осіб (т. 7 а.п. 192-210).

Зміст судової почеркознавчої експертизи не містить однозначного висновку на підтвердження того, що в заявах на видачу готівки в графах «відповідальний працівник» стоїть підпис саме ОСОБА_8 , оскільки експертом застосований термін «ймовірно», тобто висновки експерта базуються на припущеннях.

Так само під час проведення вказаної експертизи не виявилось можливим з`ясувати чи дійсно підписи в заявах на видачу готівки від імені фізичних осіб (в графах «підпис отримувача») були виконані ОСОБА_8 , у зв`язку з ненаданням органом досудового розслідування зразків підписів клієнтів для проведення експертного дослідження.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_43 , яким було проведено судову почеркознавчу експертизу за № 4-56 від 15.07.2019 року, підтримав складений ним висновок та вказав, що схожість із підписом ОСОБА_8 є, однак її підпис доволі простий у виконанні та його легко можна підробити. За другим пунктом висновків вирішити поставлене питання неможливо, оскільки відсутні зразки підписів вказаних у висновку осіб.

З дослідженого в суді першої інстанції протоколу засідання дисциплінарної комісії ПАТ КБ «Правекс-Банк» за № 08/2013 від 9 жовтня 2013 року вбачається, що за підсумками проведення планової перевірки Веселівського відділення було виявлено, що бухгалтер-касир ОСОБА_15 проводила операції зі зняття коштів з клієнтських рахунків (неактивних протягом 3 років) без присутності клієнта. Директор ОСОБА_13 був присутній при цих операціях зі зняття коштів, які пізніше були ним авторизовані. Такі епізоди були зафіксовані засобами відеоспостереження 13.08.2013 року, 16.08.2013 року, 21.08.2013 року. Повідомлено, що ОСОБА_15 компенсувала кошти за операціями, які були зафіксовані засобами спостереження. Винесено рішення, яким вирішено звільнити директора Веселівського відділення ОСОБА_13 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником відділення. Також надано дорадчий висновок про те, що дії бухгалтера-касира Веселівського відділення ОСОБА_15 можуть бути такими, що дають підстави для втрати довіри до цього співробітника (т.6 а.п.190-192).

Тобто, зі змісту вказаного протоколу випливає, що він стосується лише свідка ОСОБА_15 , натомість не було встановлено причетності ОСОБА_8 до зняття коштів з клієнтських рахунків без присутності клієнта.

Висновком за матеріалами службового розслідування за вих. № 50М/230КІ від 08.11.2013 року встановлено, що ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 під час здійснення операцій з видачі грошових коштів з рахунків фізичних осіб порушили вимоги п. 3.3.5 Інструкції № 190 (т. 7 а.п. 139-141).

При цьому, вказаний висновок обґрунтовано підданий районним судом критиці, оскільки складений внаслідок внутрішньої перевірки самого Банку, не може бути покладений в основу доведеності провини ОСОБА_8 .

Таким чином, доводи прокурора про те, що суд не взяв до уваги вказаний висновок є безпідставними, так як наведений документ отримав оцінку місцевого суду.

Надані стороною обвинувачення в якості письмових доказів накази про прийняття, переведення, тимчасове покладення обов`язків директора на період його відпустки та звільнення ОСОБА_8 з роботи, трудовий договір, посадові інструкції та обов`язки, договори про повну індивідуальну відповідальність засвідчують лише перебування ОСОБА_8 в трудових відносинах з ПАТ КБ «Правекс-Банк» в період часу з 23.11.2009 року по 09.07.2013 року та самі по собі не вказують на її причетність до скоєння інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Також в якості письмових доказів стороною обвинувачення були надані заяви про видачу готівки в кількості 23 штук, які містять всі необхідні реквізити. Доказів, що деякі з них (за обвинувальним актом 16 штук) є підробленими, матеріали провадження не містять.

Колегією суддів встановлено, що дійсно деякі свідки повідомили, що підписи в заявах на видачу готівки їм не належать, але за умови повного не визнання своєї причетності до вчинення злочинів ОСОБА_8 , стороною обвинувачення беззаперечно не доведено належними та допустимими доказами, що підписи клієнтів ПАТ КБ «Правекс-Банк» дійсно були підроблені і що підробила їх саме ОСОБА_8 .

Більш того, судова колегія зауважує, що стороною обвинувачення не підтверджена навіть та обставина, що на вказаних заявах стоїть підпис саме ОСОБА_11 .

Зокрема, проведена судова почеркознавча експертиза однозначний висновок про належність підпису у заявах про видачу готівки саме ОСОБА_8 не надала, вказуючи про ймовірність її підпису, а отже висновки експерта, які до того ж базуються на припущеннях, не можуть бути взяті до уваги внаслідок не відповідності критерію «достатності» доказів для доведення провини обвинуваченої.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що стороною обвинувачення надано аналогічні та однаково заповнені заяви на видачу готівки в кількості 23 штук, проте відповідно до обвинувального акту підробленими з них є 16 заяв.

Висновок про те, що 16 заяв на видачу готівки є завідомо підробленими, органами досудового розслідування був зроблений лише на свідченнях клієнтів банку: ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_27 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_25 , ОСОБА_46 , ОСОБА_18 , жоден з яких не підтвердив причетність до вчинення злочину саме ОСОБА_8 .

За показаннями свідка ОСОБА_13 всі працівники банку знали логін та пароль від програмного забезпечення один одного, а свідок ОСОБА_34 категорично заперечувала повідомлення будь-кому свого персонального логіну та паролю, хоча за змістом обвинувачення формування заяви на видачу готівки у банківській програмі було здійснено з використанням персональних даних бухгалтера-касира ОСОБА_15 .

Отже, аналіз наведених вище доказів засвідчує, що органом досудового розслідування не доведено, а районним судом достеменно не встановлено що саме ОСОБА_8 здійснювала оформлення заяв на видачу готівки.

Доводи прокурора про помилковість висновків суду, що ОСОБА_8 є спеціальним суб`єктом складу злочину за ч. 3 ст. 191 КК України, тобто є службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України, є слушними, однак з огляду на встановлення судом непричетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих їй злочинів, вказана обставина не є підставою для скасування вироку суду.

Перевіряючи доводи прокурора стосовно невмотивованості та необґрунтованості висновків суду про те, що стороною обвинувачення не доведено належність викрадених грошових коштів саме ПАТ КБ «Правекс-банк», чим поставив під сумнів правильність визначення особи потерпілого, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема, може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

За матеріалами провадження, з метою дотримання банківських зобов`язань перед клієнтами банку ПАТ КБ «Правекс-банк» відшкодував суму коштів, які незаконно були списані з особових рахунків клієнтів банку, у зв`язку з чим поніс матеріальні витрати (збитки) на погашення заборгованості перед їх клієнтами, відповідно, банку заподіяно майнову шкоду внаслідок вчинення злочинів.

Колегія суддів звертає увагу, що з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена майнова шкода внаслідок вчинення злочинів.

Такий висновок кореспондується із правовою позицією судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06.04.2016 року (справа № 6-352цс16).
З цього приводу слід також зауважити, що відшкодування клієнтам банку заподіяної шкоди підтверджено показаннями представників потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_47 та ОСОБА_7 , свідків (клієнтами зазначеного банку) ОСОБА_16 , ОСОБА_48 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_44 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 .

Крім того, показаннями свідка ОСОБА_13 (керівника Веселівського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк») встановлено, що грошові кошти, які зняті з рахунків клієнтів, є грошима ПАТ КБ «Правекс-банк».

Під час судового провадження встановлено, що клієнти банку фактично не понесли матеріальних збитків та майнової шкоди, та ними не заявлено претензій морального чи майнового характеру, у зв`язку з відшкодуванням банком їм суми незаконно списаних коштів з їх особових рахунків.

З урахуванням вказаного та положень ст. 55 КПК України, внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, саме банку заподіяно майнову шкоду у вигляді понесених матеріальних збитків, які до теперішнього часу залишились не відшкодованими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що саме банк є потерпілим, однак ця обставина не впливає на правильність висновків суду про необхідність виправдання ОСОБА_8 за ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України через недоведеність вчинення нею кримінальних правопорушень, а тому не може бути врахована у якості підстави для скасування вироку суду.

Районний суд згідно ст. 94 КПК України проаналізував всі надані прокурором докази з дотриманням принципів всебічності, повноти, достатності та взаємозв`язку і цілком аргументовано відмітив про не доведення стороною обвинувачення, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України, вчинені ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, дійшов правильного висновку, що вони не доводять безпосередню участь ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України.

Переконливих доказів вини ОСОБА_8 прокурором надано не було, а досліджені місцевим судом докази не узгоджуються із принципом «достатності» та «доведення поза розумним сумнівом».

Апеляційна інстанція акцентує увагу, що за вимогами ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції дав належну оцінку доказам та прийняв вмотивоване рішення про виправдання ОСОБА_8 за ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК Україниза недоведеністю вчинення нею кримінальних правопорушень.

Необхідно також зазначити про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність обвинуваченого. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь особи. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Капо проти Бельгії» №2914/98 від 13.01.2005 року зазначено, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення (п. 25).

З огляду на викладене, дотримуючись закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, встановленого ст. 17 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого, а вирок суду першої інстанції вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим.

При цьому, відповідаючи на доводи прокурора та представника потерпілого, висловлені при апеляційному розгляді, апеляційна інстанція не знаходить порушення місцевим судом при ухваленні вироку вимог ст. 374 КПК України щодо змісту оскаржуваного судового рішення.

Доводи прокурора, що суд проігнорував його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також не надав копії записів усіх судових засідань вказаного провадження є неприйнятними, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні відповіді судді Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 від 02.07.2021 року прокурору про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та отримання копії технічного запису судових засідань (після сплати судового збору за видачу копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді) безпосередньо в приміщенні Василівського районного суду Запорізької області (т. 8 а.п. 82, 83).

Тобто, місцевим судом було надано можливість прокурору реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що пов`язано виключно із волевиявленням ініціатора, однак останній таким правом не скористався.

Посилання представника потерпілого в апеляційній скарзі на порушення судом вимог ст. 342 КПК України є неспроможними, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати та не передбачає встановлення та перевірку повноважень прокурора на стадії проголошення вироку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а підстав для його скасування через обставини, які зазначені в апеляційних скаргах не має.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_10 та представника потерпілого АТ «ПРАВЕКС БАНК» - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року відносно ОСОБА_8 , виправданої за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4