КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004612 по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого Дарницьким районним судом м. Києва 30 жовтня 2019 року ухвалено вирок за ч. 4 ст. 296 КК України та засуджено на п`ять років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки, вирок не набрав законної сили та перебуває на розгляді в Київському апеляційному суді;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року
в с т а н о в и л а:

Вказаним рішення суду ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 03 серпня 2020, приблизно о 04:00 год. ОСОБА_11 , перебував у закладі «Фабор», що розташований у м. Києві ПКіВ «Гідропарк» де перебував разом з іншими відвідувачами вказаного закладу. Цього ж дня, приблизно о 05год 00 хв., до закладу приїхав потерпілий ОСОБА_12 , який виконує обов`язки начальника служби охорони закладу «Фабор» та до якого звернувся один із відвідувачів закладу, та повідомив, що раніше невідомий йому чоловік, східної зовнішності з яким він відпочивав, таємно викрав належний йому ланцюжок з металу жовтого кольору.

В цей час, ОСОБА_12 , помітив неподалік від входу до ресторану «Фабор» раніше знайомого йому ОСОБА_10 , з яким останній вступив у словесний конфлікт.
В ході даного конфлікту у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_11 на ґрунті раптових виниклих неприязних відносин з потерпілим, дістав з автомобіля, марки «Mersedes CLK 230», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, травматичний пістолет, після чого умисно здійснив декілька пострілів у ОСОБА_12 , завдавши останньому тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зник на вище зазначеному автомобілі .

Згідно з висновком експерта №042-1533-2020 від 13листопада 2020 ОСОБА_12 отримав наступні тілесні ушкодження:
а) проникаюче кульове поранення лівого яке за ступенем тяжкост, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження;

б) сліпе непроникаюче кульове поранення черевної стінки - яке відносяться до легкого тілесного ушкодження;

в) сліпе непроникаюче кульове поранення грудної стінки - яке відносяться до легкого тілесного ушкодження;

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_10 у суді і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що досліджені під час судового розгляду докази не доводять наявності у ОСОБА_10 умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень особі, а також, що саме його підзахисний наніс ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

Зокрема, на думку захисника, судом першої інстанції безпідставно прийнято до уваги, як докази вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, показання свідка ОСОБА_13 , оскільки останній не підтвердив тих обставин, що саме ОСОБА_11 стріляв у потерпілого і тим самим наніс йому тяжкі тілесні ушкодження.
Не підтверджує вказаних обставин, на переконання захисника, і висновок експерта № 042/1533/2020 від 13 листопада 2020 року, оскільки він вказує лише на наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, про те, не містить відомостей що їх було заподіяно саме ОСОБА_14 . Крім того, апелянт зазначає, що вказаний висновок було досліджено за відсутності ухвали про тимчасовий доступ до медичної документації, а тому він є явно недопустимим доказом.
При цьому, на думку апелянта, судом першої інстанції надано неналежну оцінку висновку експерта № 11-1/520, яким досліджено змиви з рук ОСОБА_10 , та висновку експерта № 11-1/521, яким досліджено речі потерпілого під час огляду місця події від 03 серпня 2020 року, відповідно до яких слідів продуктів пострілу не виявлено.
Наявність на одязі ОСОБА_11 слідів крові, яка згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-20/52971-Б від 23 грудня 2020 року належить потерпілому, не підтверджує пострілу ОСОБА_10 .
З цих же підстав, на переконання адвоката ОСОБА_8 , не можуть бути покладені в основу обвинувачення і відомості, які містяться в протоколі обшуку затриманої особи від 03 серпня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року визнано доведеним, що ОСОБА_11 вчинив умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

03 серпня 2020, приблизно о 04:00 год. ОСОБА_11 , перебував у закладі «Фабор», що розташований у м. Києві ПКіВ «Гідропарк» де перебував разом з іншими відвідувачами вказаного закладу. Цього ж дня, приблизно о 05 год 00 хв., до закладу приїхав потерпілий ОСОБА_12 , який виконує обов`язки начальника служби охорони закладу «Фабор» та до якого звернувся один із відвідувачів закладу, та повідомив, що раніше невідомий йому чоловік, східної зовнішності з яким він відпочивав, таємно викрав належний йому ланцюжок з металу жовтого кольору.

В цей час, ОСОБА_12 , помітив неподалік від входу до ресторану «Фабор» раніше знайомого йому ОСОБА_10 , з яким останній вступив у словесний конфлікт.
В ході даного конфлікту у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_11 на ґрунті раптових виниклих неприязних відносин з потерпілим, дістав з автомобіля, марки «Mersedes CLK 230», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, травматичний пістолет, після чого умисно здійснив декілька пострілів у ОСОБА_12 , завдавши останньому тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зник на вище зазначеному автомобілі .

Згідно з висновком експерта №042-1533-2020 від 13листопада 2020 ОСОБА_12 отримав наступні тілесні ушкодження:
а) проникаюче кульове поранення лівого яке за ступенем тяжкост, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження;

б) сліпе непроникаюче кульове поранення черевної стінки - яке відносяться до легкого тілесного ушкодження;

в) сліпе непроникаюче кульове поранення грудної стінки - яке відносяться до легкого тілесного ушкодження;

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Так, вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за викладених у оскаржуваному вироку обставин, підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , згідно яких він працює начальником охорони закладу «Фабор». 03 серпня 2020 року вночі, йому повідомили, що ОСОБА_11 може бути причетний до вчинення крадіжки у відпочиваючого. Він вийшов на вулицю, щоб із ним поспілкуватись. Між ними відбулась штовханина, яка у бійку не переростала. Тілесних ушкоджень потерпілому завдано не було, також він не бачив тілесних ушкоджень у обвинуваченого. ОСОБА_11 жодної агресії не проявляв. Потім ОСОБА_11 пішов, а потерпілий встиг з`їздити на ОСОБА_15 площу та через деякий час коли повернувся, то побачив, що до нього наближається чоловік одягнутий у темну одежу, який і здійснив постріли у нього. Потерпілий зазначив, що він не тікав від нападника, а навпаки кинувся на нього, схопив за руку, після цього пролунав ще один постріл.
У судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий підтвердив відібрання у нього біологічних зразків для проведення експертизи.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно яких він з потерпілим та обвинуваченим наглядно знайомий. 03 серпня 2020 року він вийшов з переходу та бачив біля кафе «Фабор» скупчення людей серед яких були потерпілий та обвинувачений, вони спілкувались на підвищених тонах. Потім він почув декілька пострілів та побачив в руках ОСОБА_10 щось темне, або телефон або пістолет, після цих дій ОСОБА_11 швидко сів в авто та поїхав, а у ОСОБА_16 він побачив закривавлене обличчя.
Також, вказаний свідок підтвердив, що за його участі проводився слідчий експеримент, під час якого він краще пам`ятав обставини події та на місці за участі статиста показав та розказав обставини заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , згідно яких він працює охоронцем в закладі «Фабор», начальником охорони є потерпілий ОСОБА_12 03 серпня 2020 року він був на робочому місці на нічній зміні. До нього підходив молодий чоловік, який повідомив, що в нього зник золотий ланцюжок. Через це він викликав ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду місця події від 03 серпня 2020 року, відповідно до якого з 05 год. 20 хв. до 06 год. 00 хв. на ділянці, розташованій біля розважального закладу «Фабор», в присутності двох понятих здійснено огляд, в ході якого вилучено: предмети схожі на гільзу, у кількості 2 од.; предмет схожий на набій у кількості 1 од.; предмет схожий на кулю у кількості 1 од.; змив ББК. Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві від 03 серпня 2020 року вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004612;
- протоколомогляду місця події від 03 серпня 2020 року в період з 06:50 до 07:10 годин в технічному приміщенні № 16, розташованому на першому поверсі КМКЛ ШМД, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, буд. № 3, згідно якого на підлозі виявлено та вилучено чоловічий одяг, що належать ОСОБА_12 , а саме: футболку сірого кольору "Nike", пошкоджену, що має отвір діаметром приблизно 1 см., зі слідами речовини бурого кольору, та рваний отвір прямокутної форми, а також кофту чорного кольору "Nike" із рваним отвором полукруглої форми, діаметр отвору приблизно 0,5 см. Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві від 03 серпня 2020 року вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004612;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 серпня 2020 року, згідно якого о 06 годині 03 серпня 2020 року було затримано ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом обшуку затриманої особи від 03 серпня 2020 року, проведеного із застосуванням технічних засобів фіксації (фотокамери та відеокамери на електронні носії), згідно якого в період з 11:54 до 12:09 годин в присутності двох понятих та захисника - адвоката ОСОБА_18 було проведено особистий обшук ОСОБА_10 , під час якого виявлено та вилучено: паспорт громадянина Вірменії ОСОБА_10 , мобільний телефон "Samsung J7", одяг, що належить ОСОБА_19 , а саме: рубашку чорного кольору та сірі штани зі слідами речовини бурого кольору, та по два змиви з кожної руки затриманого; Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 03 серпня 2020 року зазначені вище речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004612 від;

Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 03 серпня 2020 року DVD-R диск із відеозаписом особистого обшуку ОСОБА_10 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004612;

- протоколом обшуку від 03 серпня 2020 року, дозвіл на який у подальшому було надано у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року із застосуванням технічних засобів фіксації (фотокамери та відеокамери на електронні носії) з ілюстративною таблицею, відповідно до якого в період з 12:18 до 12:32 годин в присутності двох понятих та захисника - адвоката ОСОБА_18 поблизу станції метро "Гідропарк" проведено обшук автомобіля "Mercedes CLK 230" синього кольору номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_11 , під час якого виявлено та вилучено: автомобіль "Mercedes CLK 230" синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, поліс страхування цивільно-правової відповідальності водія та ключі від вказаного транспортного засобу. Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 03 серпня 2020 року вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, поліс страхування цивільно-правової відповідальності водія та ключі від вказаного транспортного засобу визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004612; Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві DVD-R диск із відеозаписом обшуку автомобіля "Mercedes CLK 230" визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні;

- протоколом огляду місця події від 04 серпня 2020 року та ілюстративної таблиці до нього, відповідно до яких в період з 18:00 до 18:20 годин в присутності двох понятих проведено огляд кабінету № 231 (Ординаторська) корпусу № 5, розташованого на другому поверсі Олександрівської клінічної лікарні за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 39/1, під час якого вилучено предмет, схожий на гумову кулю;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 жовтня 2020 року, свідок ОСОБА_13 в присутності двох понятих, на місці, а сааме за адресою: м. Київ, пр. Броварський, буд. 10 у ПКіВ "Гідропарк" показав та розказав, обставини завдання обвинуваченим ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень. Також до вказаної слідчої дії було залучено статиста. Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 20 жовтня 2020 року DVD-R диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту від 20 жовтня 2020 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004612;

- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_12 № 042-1533-2020 від 13 листопада 2020 року, відповідно до якої дані наданої медичної документації ОСОБА_12 з урахуванням судово-медичного огляду від 06 листопада 2020 року свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 03 серпня 2020 року о 04 год. 38 хв., у ОСОБА_12 мали місце такі ушкодження: а) проникаюче кульове поранення лівого ока - рана (вхідний отвір) на нижній повіці ока, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини (шкіра, підшкірно-жирова клітковина, нижні прямий та косий м`язи орбіти) з ушкодженням стінок орбіти та верхньощелепної пазухи (багатоуламковий перелом нижньої стінки та нижніх відділів медіальної стінки лівої орбіти, медіальної та дорзальної стінки лівої верхньощелепної пазухи, медіальної стінки решітчастої пазухи зліва зі зміщенням кісткових уламків), крововиливами в інтрабульбарний простір та субретинально та відшаруванням сітківки лівого ока, з наявністю стороннього тіла на дні каналу (гумова куля); б) сліпе непроникаюче кульове поранення черевної стінки - рана на передній поверхні черевної стінки - рана на передній поверхні черевної стінки дещо вище рівня пупка, від якої відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки; в) сліпе непроникаюче кульове поранення грудної стінки - рана на передній поверхні грудної клітки в проекції правого краю мечоподібного відростку грудини, від якої відходить рановий канал по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки. Відшарування сітківки внаслідок травми ока (яка у звичайному перебігу призводить до повної втрати зору на ліве око, що відповідє 35% стійкої втрати працездатності більше ніж на 1/3), тому, тілесне ушкодження, вказане у п. а), за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Вказані у п. б) тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу. Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок трьох травматичних дій тупими предметами з обмеженою поверхнею контакту, що могло бути внаслідок пострілу набоями, які були споряджені кулями, за давністю можуть відповідати вказаному терміну;
- постановоюпрокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 16 жовтня 2020 року у потерпілого ОСОБА_12 були відібрані зразки букального епітелію, які у подальшому визнані речовим доказом, відповідно до постанови слідчого від 16 жовтня 2020 року;
- висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-20/52971-Б від 23 грудня 2020 року згідно якого встановлено, що:
1. На наданих на дослідження сорочці (об`єкти №№ 2-7) та штанах (об`єкти №№ 8-12) (вилучених під час особистого обшуку ОСОБА_10 ) виявлено кров людини.
2. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на сорочці (об`єкти №№ 2-7) та штанах (об`єкти №№ 8-12), наведені у таблиці 1.1, додатку 1).
3. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на сорочці (об`єкти №№ 3-7) та штанах (об`єкти №№ 9-11) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_12 та об`єктів №№ 3-7, 9-11 складає 3,19 х 10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3, 13 х 1032 осіб. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на сорочці (об`єкт № 2) та штанах (об`єкти №№ 8,12) є змішаними і можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 .
4. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_12 (об`єкт № 1), наведені у таблиці 1.1, додаток 1;

Сукупність наведених доказів є достатньою для взаємозв`язку обставин викладених у обвинувальному акті, вони є логічними і послідовними, а відтак висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованими.

Показання потерпілого ОСОБА_12 надані в судовому засіданні з приводу того, що у нього стріляла невідома особа і, що він впевнений, що ОСОБА_11 у нього не стріляв, суперечать з іншими доказами по справі.

Зокрема показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно яких між потерпілими та обвинуваченим відбувався конфлікт, потім він почув декілька пострілів, бачив у руках ОСОБА_10 темний предмет, після цих дій ОСОБА_11 швидко сів у автомобіль та поїхав, а у потерпілого ОСОБА_12 побачив закривавлене обличчя. Підтвердив, що за його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він краще пам`ятав обставини події.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 20 жовтня 2020 року свідок ОСОБА_13 в присутності двох понятих, на місці, а саме за адресою: м. Київ, пр. Броварський, 10 у ПКіВ «Гідропарк» показав, що біля закладу «Фобор» побачив скупчення людей, серед яких були ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які між собою спілкувалися на підвищених тонах. Після цього обвинувачений відійшов від ОСОБА_12 до автомобіля "Mercedes CLK 230" синього кольору, звідки з водійських дверей дістав предмет схожий на пістолет та скерував його в бік потерпілого і здійснив декілька пострілів;

Також, згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи від 23 грудня 2020 року № СЕ-19/111-20/52971-Б насорочці та штанах, які були вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_10 були виявлені сліди крові, які збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 .
Крім того, згідно показань самого потерпілого ОСОБА_12 він кинувся на нападника та потім пролунав ще один постріл, що цілком кореспондується з висновком молекулярно-генетичної експертизи від 23 грудня 2020 року № СЕ-19/111-20/52971-Б згідно якого виявлена на одязі обвинуваченого кров за генетичними ознаками збігається з ДНК ОСОБА_12 .

Що стосується показань свідка ОСОБА_17 наданими ним в суді першої інстанції, згідно яких він не бачив щоб ОСОБА_12 та ОСОБА_11 сварилися, то колегія суддів ставиться до них критично, зважаючи на ті обставини, що свідок ОСОБА_17 перебуває у підпорядкуванні потерпілого ОСОБА_12 . Крім того, вказаний свідок не зміг пояснити суду першої інстанції чому надані ним показання під час досудового розслідування суттєво відрізняються від показань наданих в ході судового слідства.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ухвалений судом першої інстанції вирок ґрунтується на неналежних і недопустимих доказах є безпідставними, оскільки колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У відповідності до постанови Верховного Суду від 28 січня 2020 року, застосування положень ст. 87 КПК України при оцінці доказів, наданих сторонами, суд виходить із того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку істотного порушення прав і свобод людини.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень прав і свобод людини в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0004612, у зв`язку з чим всі зібрані по справі докази є належними та допустимими, в тому числі і висновок експерта № 042-1533-2020 від 13 листопада 2020 року, висновок молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-20/52971-Б від 23 грудня 2020 року, протокол обшуку затриманого ОСОБА_10 від 03 серпня 2020 року, показання свідка ОСОБА_13 .

Також, в супереч доводів апеляційної скарги судом першої інстанції було надано оцінку висновку експерта № 11-1/520, яким досліджено змиви з рук ОСОБА_10 , та висновку експерта № 11-1/521, яким досліджено речі потерпілого під час огляду місця події від 03 серпня 2020 року, відповідно до яких слідів пострілу не виявлено, проте, вказані докази не можуть бути підставою для ухвалення виправдувального вироку, оскільки не спростовують сукупність інших зібраних по справі доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає висновки суду щодо вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, такими, що ґрунтуються на належних і допустимих доказах, які були досліджені судом першої інстанції у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим не вбачає підстав для скасування ухваленого ним вироку, а відтак апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без зміни.
Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3