Справа № 216/1950/19
провадження 1-кп/216/263/21
ВИРОК
іменем України

02 грудня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0001330 від 26.07.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який має початкову середню освіту, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23.12.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду було встановлено, що на початку березня 2017 року (більш точну дату та час на досудовому розслідуванні не встановлено), ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, не повідомляючи про свої дійсні злочинні наміри, запропонував за грошову винагороду Особі №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, прийняти участь у підробці від імені ОСОБА_7 офіційних документів довіреності і договору доручення, який видається та посвідчується нотаріусом, на що Особа №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, дала свою згоду. У денний час доби, 31.03.2017, біля будинку №19 на вулиці Святогеоргієвській в Металургійному районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 , згідно попередньої домовленості з Особою №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, надав останній підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 , виданий 06.05.1998 Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, місце знаходження якого досудовим слідством не встановлено, з фотокарткою Особи №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, замість фотокартки власника документа. У денний час доби, 31.03.2017, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свої злочинні наміри, згідно попередньої домовленості та разом з Особою №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, з метою виготовлення від імені ОСОБА_7 підробленої довіреності і договору доручення, прибули до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_2 . У зазначеному приміщенні, Особа №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, згідно попередньої домовленості з ОСОБА_4 та виконуючи його вказівки, надала приватному нотаріусу ОСОБА_8 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06.05.1998 Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_7 з вклеєною фотокарткою Особи №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, та картку фізичної особи платника податків про одержання ідентифікаційного номера НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , переконавши приватного нотаріуса ОСОБА_8 , що вона дійсно є ОСОБА_7 . Приватний нотаріус ОСОБА_8 , будучи переконаною в достовірності наданих їй документів, підготовила договір доручення та довіреність від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_9 щодо надання права на оформлення відповідних документів для приватизації та продажу квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 та надала їх для ознайомлення та підпису Особі №2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження № 0000310. Вищезазначені договір доручення та довіреність Особа №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, завірила підписом від імені ОСОБА_7 , тим самим підробила офіційні документи. У свою чергу приватний нотаріус зареєстрував довіреність та договір доручення в реєстрі відповідно за №763 та №764, посвідчив їх та видав Особі №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310. У цей же день, у вищезазначеному приміщенні приватного нотаріуса, Особа №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свої злочині наміри, виконуючи вказівку останнього, вищезазначені завідомо підроблені офіційні документи довіреність та договір доручення передала ОСОБА_9 , якому не було відомо про злочинні наміри останніх та він сприймав Особу №2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000310, як ОСОБА_7 , тим самим збувши підроблені документи. Приблизно в квітні 2017 року (більш точну дату та час на досудовому розслідуванні не встановлено), ОСОБА_10 , будучи переконаний в своїх законних діях, на підставі вищезазначених довіреності та договору доручення надав до виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради відповідні документи для приватизації квартири АДРЕСА_3 . Рішенням виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради №187 від 19.04.2017 було безоплатно передано ОСОБА_7 зазначену квартиру в приватну власність. ОСОБА_10 , діючи від імені ОСОБА_7 , отримав свідоцтво на право власності зазначеної квартири, яке передав ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 вчинив підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, і який надає права, з метою використання його іншою особою, збут такого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім цього, 24.05.2017, у денний час доби, ОСОБА_4 , згідно умов попередньої домовленості, разом з Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000292, реалізуючи свої злочинні наміри на заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом обману (шахрайство), навмисно приховавши факт здійсненої 19.04.2017 приватизації та отримання свідоцтва про право власності на бажане майно, що належить ОСОБА_7 , ввели останню в оману щодо необхідності надання нею довіреності на право оформлення відповідних документів для приватизації та отримання свідоцтва про право власності належної їй квартири, супроводили її до приміщення приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 , розташованого в приміщенні АДРЕСА_4 . В зазначеному приміщенні приватного нотаріуса, ОСОБА_7 , будучи впевненою в законності дій ОСОБА_4 та Особи №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000292, надала довіреність на ім`я ОСОБА_12 , зареєстровану нотаріусом в реєстрі під №1097, на право продажу належної їй квартири АДРЕСА_3 . Зазначену довіреність ОСОБА_7 передала ОСОБА_4 . Далі, 16.06.2017, у денний час доби, ОСОБА_4 , реалізуючи свої злочинні наміри, за попередньою змовою та спільно з Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000292, супроводили ОСОБА_12 до приміщення приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 , розташованого в приміщенні АДРЕСА_4 . У приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_12 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 і Особи №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000292, довіряючи їм, використовуючи передану ними довіреність, яку останні отримали від ОСОБА_7 шляхом обману, уклав договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири з ОСОБА_13 . Згідно умов попередньої домовленості з ОСОБА_4 і Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000292, будучи впевненою, що останні діють від імені та в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_13 передала їм грошові кошти в сумі 49 054 гривень згідно договору купівлі-продажу квартири, якими вони розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0000292, діючи умисно, з корисливих мотивів, заволоділи чужим майном шляхом обману квартирою АДРЕСА_3 , чим спричинили ОСОБА_7 збитки на суму 244 200 грн., що є вартістю квартири та у 305 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (800 грн.) на момент вчинення злочину і є великим розміром.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, одночасно з цим, надавши наступні пояснення. Зокрема, обвинувачений пояснив, що підтримує покази, які давав слідчому під час досудового розслідування, а саме: в лютому 2017 року він разом з сім`єю проживав за адресою АДРЕСА_5 на початку лютого 2017 року вдень йшов біля будинку №6 мікр. 5 Зарічний м. Кривого Рогу, де зустрів незнайомого молодого чоловіка, який представився ОСОБА_14 , в ході розмови дізнався, що він проживає разом з матір`ю в даному будинку в квартирі АДРЕСА_6 . ОСОБА_14 обвинувачений представився по імені ОСОБА_15 . Разом зі своїм братом ОСОБА_16 періодично приходили до них додому в гості. Приблизно через два тижня обвинувачений забрав їх на роботу, а саме, убирали територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_7 від сміття. В цей час, ОСОБА_14 розповів обвинуваченому та його брату, що по їх квартирі є велика заборгованість по комунальним послугам, а також що квартира не приватизована. Разом з ОСОБА_17 запропонували їм допомогу в оформлені документів, а також погашення заборгованості по комунальним послугам. Для цього, приблизно весною 2017 року, обвинувачений разом з братом, привезли ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_14 на квартиру, розташовану в будинку АДРЕСА_8 , в якій в той час проживав ОСОБА_17 зі своєю співмешканкою ОСОБА_18 . ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 проживали в даній квартирі приблизно три місяці. В цей час обвинувачений з метою оформлення документів (приватизації) квартири взяв у ОСОБА_7 паспорт громадянина України. Отримавши від ОСОБА_7 паспорт громадянина України приблизно в середині березня 2017 року з метою підробки паспорта ОСОБА_7 підшукав жінку за віком - ОСОБА_19 , з якою познайомився на прийомці вторинної сировини, та запропонував їй зробити фотознімок, який вклеїти в паспорт ОСОБА_7 та вона повинна з даним паспортом сходити до нотаріуса та оформити довіреність яка надає право оформити документи на право розпорядження (продажу) квартири. ОСОБА_20 погодилась. Після чого, вклеїв у паспорт ОСОБА_7 фотознімок ОСОБА_21 . Далі запропонував своєму знайомому - Вячеславу, зайнятися оформленням документів необхідних для приватизації квартири ОСОБА_7 . Після чого, 31.03.2017 обвинувачений разом з ОСОБА_22 приїхали до приватного нотаріуса ОСОБА_8 , розташованого по вулиці Святогеоргієвська у м. Кривому Розі, де вже чекав ОСОБА_23 . Обвинувачений передав ОСОБА_24 підроблений паспорт ОСОБА_7 та вона пішла до приміщення приватного нотаріуса, де представляючись ОСОБА_7 оформила на ОСОБА_23 довіреність та договір доручення. Оформлені у нотаріуса довіреність та договір доручення обвинувачений передав ОСОБА_23 , який з цього часу почав займатися документами на квартиру. В квітні 2017 року були оформлені документи на квартиру, а саме приватизація квартири. В подальшому в травні 2017 року з метою продажу квартири обвинувачений підшукав ОСОБА_25 , якому запропонував оформити довіреність і щоб він міг продати квартиру ОСОБА_7 по довіреності. Так, обвинувачений під приводом оформлення документів на квартиру вмовив ОСОБА_7 оформити довіреність на ОСОБА_25 , перед цим знову переклеївши фото в паспорті ОСОБА_7 на справжнє. 24.05.2017 обвинувачений разом з ОСОБА_7 поїхали до приватного нотаріуса ОСОБА_11 , де ОСОБА_7 оформила довіреність на ОСОБА_26 на право продажу квартири. Далі обвинувачений знайшов покупця на квартиру, а саме знайомого - ОСОБА_27 . 16.06.2017 обвинувачений разом з ОСОБА_28 приїхали до приватного нотаріуса ОСОБА_11 де ОСОБА_29 уклав договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_7 з ОСОБА_13 , яка є дружиною ОСОБА_27 . За продаж квартири обвинувачений отримав грошові кошти у сумі 4 200 доларів США. В цей час ОСОБА_7 разом зі своїм сином проживали в квартирі яку орендував брат обвинуваченого - ОСОБА_17 . Приблизно в липні 2017 року обвинувачений, ОСОБА_7 та її син поїхали в м. Нікополь, для того щоб там найти роботу, але не найшовши там роботу вони разом з братом обвинуваченого ОСОБА_17 поїхали на роботу в Одеську область. Коли ОСОБА_7 разом з сином ОСОБА_14 повернулась в м. Кривий Ріг і дізнались, що в її квартирі живуть інші люди і вона продана, вони стали пред`являти до обвинуваченого претензії. Далі 06.02.2019 коли знаходився в м. Жовті Води був затриманий співробітниками поліції. Свою провину в заволодінні майном ОСОБА_7 та підробки документів визнає повністю, щиро кається.

Зазначені показання обвинуваченого вважаються судом достовірними, так як збігаються з показаннями потерпілої та свідка, є послідовними, логічним та підтверджуються належними та допустимим доказами, що були зібрані під час досудового розслідування.

Разом з цим, не зважаючи на визнання обвинуваченим у повному обсязі своєї вини у вчинених злочинах, остання також підтверджується наступними доказами, які були досліджені в ході судового розгляду.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що знайома з обвинуваченим, той проживав по сусідству. В березні 20174 року до неї прийшов обвинувачений та запропонував її сину ОСОБА_14 та їй роботу, з горіхом., а також запропонував допомогу у приватизації її квартири, проте остання відмовилась. В подальшому, під приводом виготовлення пропуску обвинувачений забрав у неї паспорт та не повернув. Для роботи переїхали до будинку обвинуваченого у Нікополь, де й працювали протягом місяця. Повернулися з сином в серпні 2017 року. Приїхали до ОСОБА_4 , щоб забрати ключі від квартири та паспорт, але він нічого не повернув. Потім дізналися, що квартиру було продано іншим особам, проте потерпіла нікого продавати квартиру не просила та гроші за продаж квартири не отримувала. Також в квітні 2017 року обвинувачений з іншими особами відвіз її до нотаріуса, де вона розписувалась, а за що не знає. Після цього обвинувачений передав їй свідоцтво на квартиру. Десь в липні 2017 року працівники поліції вилучили це свідоцтво. Також в квітні 2017 року її возили до відділу реєстрації Покровської райради, де її було знято з реєстрації.

Поряд з цим свідок ОСОБА_30 , який є сином потерпілої пояснив, що раніше не був знайомий з обвинуваченим, до цих обставин. В березні 2017 року познайомився з обвинуваченим, який запропонував йому роботу. На той момент проживав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_9 . Житло не було приватизоване, лише були з матір`ю там прописані. ОСОБА_4 , шляхом обману, під приводом оформлення пропусків для роботи, заволодів їхніми паспортами та запропонував приватизувати квартиру. Протягом місця поїхали до Жовтневого райвиконкому, щоб виписати його з квартири. Матері відділи документ на приватизацію. В червні липні 2017 року мати поїхала з обвинуваченим до нотаріуса, де підписувала договір купівлі-продажу, але гроші не отримала. Весь час проживали у ОСОБА_31 . Про продаж квартири дізнався у вересні-жовтні 2017 року від матері, після чого звернулися до поліції.

Зазначені покази потерпілої ОСОБА_7 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_32 , а також з показами обвинуваченого, є послідовними, логічним та підтверджуються іншими, письмовими доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, що вказує на їх належність, підтверджує кваліфікацію вчинених обвинуваченим діянь, а також вказують на обвинуваченого, як на особу причетну до вчинення даних злочинів.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження письмовими доказами зібраними під час досудового розслідування, які були досліджені в судовому засіданні, а саме, вина обвинуваченого підтверджена такими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2017, згідно з яким уповноважена службова особа ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області прийняла від ОСОБА_7 заяву про вчинення кримінального правопорушення, а саме: в період часу з лютого по серпень 2017 року невідомі особи по імені ОСОБА_15 , ОСОБА_33 , ОСОБА_17 , зловживаючи її довірою, шляхом обману заволоділи її документами, без її відома продали її квартиру, за адресою: АДРЕСА_9 та заволоділи її майном, спричинивши матеріальний збиток у розмірі 300000,00 грн;

- інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.07.2017, з якої вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_9 , станом на дату формування довідки, на праві спільної часткової власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2017, серія та номер 805, належить ОСОБА_34 та ОСОБА_35 ;

- договором купівлі-продажу квартири від 16.06.2017, серія та номер 1371, на підставі якого квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_12 від імені ОСОБА_7 продав ОСОБА_13 ;

- договором купівлі-продажу квартири від 21.07.2017, серія та номер 805, на підставі якого квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_13 продала ОСОБА_34 та ОСОБА_36 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2017, з яких вбачається, що в ході здійснення даних процесуальних дій потерпіла ОСОБА_7 , серед пред`явлених їй фотознімків осіб, впізнала чоловіка ОСОБА_17 та жінку ОСОБА_37 , як осіб, які разом з іншими особами, шляхом обману заволоділи її квартирою;

- довіреністю від 24.05.2017, серія та номер 1097, посвідченою приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 , згідно з якої ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_12 продати квартиру за адресою: АДРЕСА_9 ;

- договором доручення від 31.03.2017, серія та номер 763, та довіреністю від 31.03.2017, серія та номер 764, посвідченими приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , згідно з якими ОСОБА_7 доручила ОСОБА_9 оформити відповідні документи для приватизації та продажу квартири за адресою: АДРЕСА_9 , а також надала право продати дану квартирою;

- заявою на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_9 , яку від імені ОСОБА_7 підписав ОСОБА_9 та подав до Покровської районної у місті ради;

- висновком судової оціночно-будівельної експертизи від 18.10.2018, в ході проведення якої було встановлено ринкову вартість квартири за адресою: АДРЕСА_9 станом на 16.06.2017 та відповідно визначено суму матеріальної шкоди, завданої злочинами, яка становить 244200,00 грн.

Зазначеним письмовим доказом підтверджується кваліфікуюча ознака вчиненого обвинуваченим злочину за ч. 3 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

- висновком судово почеркознавчої експертизи від 15.03.2019, в ході проведення якої було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 та рукописний текст, який міститься у довіреності та договору доручення від 31.03.2017 виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою, водночас рукописний текст від імені ОСОБА_7 , який міститься у довіреності від 24.05.2017, серія та номер 1097 виконаний ОСОБА_7

- висновком судово почеркознавчої експертизи від 25.03.2019, в ході проведення якої було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 та рукописний текст, який міститься у довіреності та договору доручення від 31.03.2017 виконаний ОСОБА_38 .

Зазначеним висновками підтверджується кваліфікація вчиненого обвинуваченим злочину за ч. 3 ст. 358 КК України, а саме, підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, і який надає права, з метою використання його іншою особою, збут такого документа.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.02.2019, згідно з яким було затримано обвинуваченого ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.03.2018, з якого вбачається, що в ході здійснення даної процесуальної дії потерпіла ОСОБА_7 , серед пред`явлених їй осіб, впізнала чоловіка обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка шляхом обману заволоділа її квартирою та документами на квартиру.

Таким чином, вказані письмові докази узгоджуються з показами обвинуваченого, потерпілої та свідка, у своїй сукупності, що вказує на їх достовірність, належність, об`єктивність та повноту, достовірно вказують на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, яка разом з іншими особами, шляхом шахрайства та підроблення нотаріальних документів, заволоділа квартирою, яка належить потерпілій ОСОБА_7 , що підтверджує кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складам злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України, і правильно кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, і який надає права, з метою використання його іншою особою, збут такого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку із чим обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочинів, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованих злочинів, раніше не судимий, має початкову середню освіту, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває. Зі складеної 10.05.2019, уповноваженим органом з питань пробації, досудової доповіді, відносно обвинуваченого, вбачається, що останній на теперішній час утримується під вартою в ДУ «Криворізька УВП №3», відмовився від у часті у складанні досудової доповіді. Згідно характеристики з ДУ «Криворізька УВП №3» обвинувачений зарекомендував себе посередньо, зі співкамерниками не конфліктний, неформального статусу не має. З представниками адміністрації не завжди тактовний, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Не усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також високий рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі не можливе та може становити високу небезпеку для суспільства.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено нетяжкий (ч. 3 ст. 358 КК України) та тяжкий (ч. 3 ст. 190 КК України) злочини.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим, враховуючи санкції ч. 3 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, та таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде необхідним і достатнім.

Крім цього, в рамках зазначеного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позову зазначено, що в результаті злочинних дій обвинуваченого, заволодіння квартирою шляхом обману, потерпілій спричинено матеріальної шкоди, у розмірі ринкової вартості даної квартири, що складає 244200,00 грн. Разом з цим, в результаті вчинення обвинуваченим даних злочинів потерпіла фактично втратила житло, не маючи паспорта, вимушена до теперішнього часу мешкати в аварійних приміщеннях, де почуває себе незручно, дискомфортно, змушена пристосовуватись до антисанітарних умов приживання, тобто їй завдано моральної шкоди, яку потерпіла оцінює у 200000,00 грн.

У ході судового засідання представник потерпілої позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Обвинувачений у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільного позову дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки, судом з достовірністю встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна матеріальна та моральна шкода, в силу вимог ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, вона повинна бути відшкодована особою, що вчинила злочини.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки, в рамках цього кримінального провадження було проведено судову оціночно-будівельну експертизу, оформлену висновком №13/10.10/31 від 18.10.2018, витрати на проведення якої склали 2288,00 грн; судову почеркознавчу експертизу №28/1.1/13 від 15.03.2019, витрати на проведення якої склали 3432,00 грн. та судову почеркознавчу експертизу №28/1.1/356 від 25.03.2019, витрати на проведення якої склали 1144,00 грн, загальна сума витрат становить 6864,00 грн., що підтверджується довідками експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 63, 65-67, 70, 190 ч. 3, 358 ч. 3 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 128, 369-376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 190 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, з покаранням, призначеним за вироком Саксаганського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 72 КК України від 23.12.2019, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення, тобто з 06.02.2019 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15.03.2012 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_10 ., матеріальну шкоду, завдану злочинами у розмірі 244200,00 грн (двісті сорок чотири тисячі двісті гривень) та моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн (двісті тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів, у сумі 6864,00 грн (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні).

Речові докази: договір купівлі-продажу квартири від 16.06.2017, серія та номер 1371, довіреність, зареєстровану в реєстрі за №1097 від 24.05.2017, копію паспорта НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_12 , копія РНОКПП ОСОБА_12 , довіреність, зареєстровану в реєстрі за №764 від 31.03.2017, копію паспорта НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , копію РНОКПП ОСОБА_7 , договір доручення, зареєстрований в реєстрі за №763 від 31.03.2017, копію паспорта НОМЕР_5 ОСОБА_9 , копію РНОКПП ОСОБА_9 , які долучено до матеріалів кримінального провадження №0001330 на підставі постанов від 20.03.2019,- залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_39