Справа № 367/1074/20
Провадження №1-кп/367/86/2022
УХВАЛА
Іменем України
25 січня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені під час підготовчого засідання кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за №0001581 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України, -
встановив:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за №0001581 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в відкритому судовому засіданні, зазначивши, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання осіб, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
В підготовчому судовому засіданні захисник, якого підтримав обвинувачений не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта, в тому числі, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений не до підозрюваного.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній нормі, повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акта, затвердженого прокурором 06 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за №0001581, вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, а викладені у обвинувальному акті обставини містять суперечності, викладені не чітко, не узгоджуються між собою. Тобто, обвинувальний акт не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченим злочину, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Також, обвинувальний акт не містить чіткого та конкретно сформульованого обвинувачення.
Так, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, 10 вересня 2019 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001581, та в подальшому всі процесуальні та слідчі дії у даному кримінальному провадженні були проведені 10 вересня 2019 року та пізніше.
Разом з тим, як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, зазначається встановлені прокурором дата та час вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому дій - починаючи з невстановленого часу до 15:14 години 10.08.2019.
Також, як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, зазначається про проведення огляду місця події за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , - 10.08.2019, а відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, огляд місця події проводився 10.09.2019 за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .
Крім того, як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, зазначається, що ОСОБА_7 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою власного використання зберігав без передбаченого законом дозволу у вищевказаному будинку, на прибудинковій території і в будівлі господарського призначення: 8 патронів з маркуванням «539Д», 3 патрона з маркуванням « НОМЕР_1 », 5 патронів з маркуванням «711 82», 5 патронів з маркуванням «711» та 4 патрони без маркування; 1 корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 без маркування, 1 уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 без маркування, 1 корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з маркуванням 193-78, 2 корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 з маркуванням 107 73-62 Т, з маркуванням 107 47-77 Т, та 3 уніфіковані запали дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням 118-85 УЗРГМ-2 583, з маркуванням 72-83 УЗРГМ-2 583, УЗРГМ з маркуванням 290-74 УЗРГМ 583.
Разом з тим, як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, зазначається про виявлення та вилучення під час огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 , 10.08.2019 в період часу з 15:14 год. до 16:59 год., в тому числі:
з будинку: 8 патронів з маркуванням «539Д», 3 патрона з маркуванням « НОМЕР_1 », 5 патронів з маркуванням «711»; 2 корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 з маркуванням 107 73-62 Т, з маркуванням 107 47-77 Т.
з прибудинкової території: 5 патронів з маркуванням «539Д», 1 патрон з маркуванням «539Е», 5 патронів з маркуванням «711»; 1 корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з маркуванням 107 47-77 Т.
Таким чином, як з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і з формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, неможливо встановити точну кількість бойових припасів та вибухових речовин, у зберіганні яких без передбаченого законом дозволу обвинувачується ОСОБА_7 . Отже, в цій частині обвинувальний акт містить суперечності щодо кількості бойових припасів, у зберіганні яких ОСОБА_7 обвинувачується, та кількості вилучених бойових припасів.
Крім того, як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, зазначено, що 10.08.2019 в період часу з 19:05 год. до 19:10 год., під час огляду місця події, а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 1 корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 без маркування та 1 уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 без маркування. Таким чином, враховуючи, що як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, зазначено про зберігання ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 1 корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 без маркування та 1 уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2 без маркування, залишається незрозумілим, чи обвинувачується ОСОБА_7 у зберіганні без передбаченого законом дозволу 1 корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 без маркування та 1 уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2 без маркування, виявлених та вилучених 10.08.2019 в період часу з 19:05 год. до 19:10 год. під час огляду місця події, а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, міститься суперечність як у обставинах, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення, в даній частині.
Відповідно до формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 348 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні замаху на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. При цьому, зазначено об`єктивну сторону вчинення даного злочину, а саме: ОСОБА_7 кинув через паркан своєї прибудинкової території в бік потерпілого один корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з маркуванням 107 47-77 Т та один уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням 118-85 УЗРГМ-2 583, які впали біля ніг потерпілого, але не вибухнули. Проте, із такого викладу формулювання обвинувачення не зрозуміло, чи осколкова ручна граната та уніфікований запал дистанційної дії були кинуті окремо, чи запал був вкручений у гранату.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у обвинувальному акті у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за №0001581 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України, відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, також, обвинувальний акт не містить чіткого та конкретного сформульованого обвинувачення, обвинувальний акт містить положення, що суперечать одне одному.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012р. № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення які містяться в даному обвинувальному акті є не зрозумілими та його положення суперечать одне одному, оскільки з викладеного не можливо встановити обставини вчинення злочину, які потребують доказування під час судового розгляду.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати,беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
З урахуванням засади змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з грубими порушеннями вимог КПК України.
Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого та не суперечливого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за №0001581 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України, - прокурору для усунення зазначених вище недоліків.
Крім того, захисником під час підготовчого засідання заявлене клопотання про повернення речей, вилучених під час проведення обшуку працівниками слідчого відділу Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області у ОСОБА_7 , зокрема: ноутбук марки ASUS чорного кольору, мобільний телефон марки Хуавей, мобільний телефон Самсунг, мобільний телефон Леново. Також, у клопотанні захисник зазначає про те, що вказані предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та накладено арешт ухвалою слідчого судді. При цьому, вилучення зазначених речей позбавляє ОСОБА_7 можливості здійснювати свої права та обов`язки, які гарантовані йому Конституцією України.
Розглянувши клопотання захисника про повернення речей, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки захисником не додано доказів на підтвердження своїх доводів, а питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, відповідно до ст.100 КПК України.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 3, 291, 314, 315, 372, 376 КПК України, суд,-
постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за №0001581 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення речей відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3