У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6601/21

№ 1-кс/183/1189/21

23 вересня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 20.09.2021 року до ЄРДР за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гнутове Маріуполь Донецької області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому неповнолітню дитину, військовослужбовцю за контрактом військової частини НОМЕР_1 , інструктор з рукопашного бою 3 парашутно-десантного батальйону, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому на території військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вимогами ст. ст. 176-178 КПК України слідча Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що 12 грудня 2018 року наказом № 264 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду навідника 3 парашутно-десантного взводу 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, який прибув із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . Крім того, 01 квітня 2021 року наказом № 64 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_5 призначено на посаду інструктора з рукопашного бою 3 парашутно-десантного батальйону.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України), солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, ОСОБА_5 19 вересня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин спільно з невстановленою під час досудового розслідування особою проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 . В цей момент у них виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), а саме: особистими речами ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та невстановлена під час досудового розслідування особа, 19 вересня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, продовжуючи знаходитися поблизу будинку АДРЕСА_3 , ззаду підбігли до ОСОБА_8 та, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, штовхнули останнього у спину, в результаті чого ОСОБА_8 впав на землю, після чого невстановлена під час досудового розслідування особа з метою припинення ймовірного опору потерпілого ОСОБА_8 дістала з кишені балончик з рідиною та забризкала очі та обличчя ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 в цей час наніс ОСОБА_8 не менше двох ударів ногами по тулубу.

В цей момент ОСОБА_5 рукою схопив за сумку ОСОБА_8 та потягнув її, проте ОСОБА_8 продовжував тримати її руками, після чого невстановлена під час досудового розслідування особа з метою припинення опору забризкала обличчя ОСОБА_8 . Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 зірвав з плеча ОСОБА_8 сумку зеленого кольору, яка належить останньому, в якій знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 60 грн, картка банку «ПриватБанк», картка банку «Ощадбанк», паспорт громадянина України та ідентифікаційний код ОСОБА_8 , посвідчення УБД та військовий квиток ОСОБА_8 та сувенірний ніж.

Після чого ОСОБА_5 та невстановлена під час досудового розслідування особа, відкрито утримуючи викрадене майно, втекли з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду.

20.09.2021 року вказаний факт внесено до ЄРДР за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

20.09.2021 року о 17.00 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 21.09.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно з клопотанням слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, а тому стійкі соціальні зв`язки у останнього відсутні.

ОСОБА_5 усвідомлює, що він вчинив тяжкий злочин, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі, строком до 10 років з конфіскацією майна, та маючи можливість вільного пересування, враховуючи перелічені обставини та тяжкість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винним, буде спонукати ОСОБА_5 ухилятись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину та матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 просив у задоволенні клопотання про застосування його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, подав клопотання про допит свідків та долучення до матеріалів клопотання письмових доказів.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав клопотання свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з кримінального провадження, внесеного 20.09.2021 року до ЄРДР за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 20 вересня 2021 року; протоколу огляду місця події від 20 вересня 2021 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20 вересня 2021 року; висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 345; протоколу впізнання із потерпілим ОСОБА_8 особи ОСОБА_5 ; протоколу затримання ОСОБА_5 , відповідно до якого 20.09.2021 року о 17.00 годині останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України; постанови про визнання та залучення речових доказів від 20.09.2021 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 20 вересня 2021 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 20 вересня 2021 року; протоколу обшуку автомобіля ОСОБА_5 від 20.09.2021 року; постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.09.2021 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, обґрунтованою.

Під час судового розгляду була досліджена версія сторони захисту щодо недопустимості доказів винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Так, захисник ОСОБА_7 звернув увагу слідчого судді на те, що неналежним чином завірені копії документів, долучених до клопотання; висновок експерта не відповідає вимогам ст. 102 КПК України; у довідці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не зазначені особи, які були зображені на фотознімках; протокол затримання підозрюваного також складено з порушенням чинного законодавства. Тому вважає надані слідчим та прокурором докази недопустимими. Також ОСОБА_7 вважає підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, необґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, недоведеними. А також жодного доказу, вичерпний перелік яких визначено ст. 84 КПК України, прокурором не надано.

Відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому слідчий суддя вважає, що при застосуванні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя не визнає надані слідчим та прокурором докази допустимими чи недопустимими.

Захисником під час судового розгляду було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Допитана під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_11 показала, що підозрюваний є її сином, хороша, добра, працелюбна людина. Вона має вплив на свого сина, як матір, тому зможе забезпечити належну поведінку сина, він під час проведення досудового розслідування та судового слідства до адміністративної відповідальності не притягувався, має хороші стосунки зі своїм сином.

Заявленого у клопотанні сторони захисту свідка ОСОБА_12 не було допитано, оскільки дана особа до суду з`явилася.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за скоєне кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає не доведеним а ні прокурором під час судового розгляду, а ні слідчим у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем за контрактом, одружений, має неповнолітню дитину, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному ОСОБА_5 найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_5 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Слід також зауважити, що оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем за контрактом, до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гнутове Маріуполь Донецької області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк до 20 жовтня 2021 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та начальникові ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1