Справа № 509/6221/21
УХВАЛА
05 листопада 2021 року смт. Овідіополь
Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000636 від 04.11.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Кірово Іванківського району Київської області, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, не одружена, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИИВ:
Слідчий СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 05.11.2021 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Із змісту даного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин підозрювана ОСОБА_5 з метою спричинення своєму співмешканцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесних ушкоджень, прийшла до будинку своїх знайомих за адресою: АДРЕСА_3 , де, із ревнощів, в ході конфлікту на фоні раптово виниклих неприязних стосунків, нанесла йому один штиковий удар лезом кухонного ножа в ліву частину грудної клітини, чим завдала тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани грудної клітини, що є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Після чого ОСОБА_5 з місця злочину зникла.

Згідно повідомлення про підозру від 05.11.2021 року ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Прокурор Чорноморської окружної прокуратури в Одеській області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора, просив клопотання задовольнит и.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував стосовно задоволення клопотання слідчого, посилаючись на недоведеність існування оголошених ризиків, однак просив застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваної та її захисника, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява N 33977/96) від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 28 рішення «Плешков проти України» (заява N 37789/05) від 10.02.2011 р. ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.ст. 177, 183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Встановлено, що 05.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» (заява N 9627/81) від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 05.11.2021 року, ОСОБА_9 від 05.11.2021 року та ОСОБА_10 від 05.11.2021 року; протоклом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.11.2021 року; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_11 від 05.11.2021 року; довідкою дікаря ОСОБА_12 від 05.11.2021 року.
Наявні докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, є вагомими та можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є кримінальним тяжким злочином. Санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Підозрювана ОСОБА_5 має повних 39 років від народження, освіта середня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , не заміжня, офіційно не працює, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судима, однак, слідчим суддею встановлено, що на розгляді в Подільському районному суді міста Києва знаходяться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на стадії судового розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років .

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі матиме можливість:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання до восьми років позбавлення волі. Підозрювана ніде не працює, не заміжня, утриманців не має, що свідчить про відсутність в останньої міцних соціальних зв`язків. Таким чином, обґрунтовано можна стверджувати, що підозрювана може ухилятися від кримінальної відповідальності;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки хоча й підозрювана раніше не судима, однак обвинувачується в іншому кримінальному правопорушенні за вчинення аналогічного тяжкого злочину, що свідчить про навність певної небезпеки з боку підозрюваною для суспільства, в тому числі і для окремих осіб.
При цьому, слідчий суддя не погоджується із твердженнями прокурора та слідчого про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони висловлені у формі припущення, так як належних та допустимих доказів, які б свідчили, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином матеріали клопотання не містять та в судовому засіданні не представлено.
Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваної, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних причин:
- особисте зобов`язання не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що на переконання слідчого судді, обрання такого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України;

- особиста порука на адресу суду не надходили для розгляду письмові зобов`язання осіб, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу;

- застава до суду не надходили заяви або клопотання від підозрюваної ОСОБА_5 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків;

- домашній арешт не доцільно застосувати у зв`язку з відсутністю міцних соціальних зв`язків підозрюваної за місцем проживання, родини та утриманців не має, ніде не працює та не навчається. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ще одного аналогічного кримінального правопорушення, яке перебуває на розгляді в іншому суді на стадії судового розгляду, а тому підозрювана підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання спробам здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Жодних доказів про те, що підозрювана не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
У зв`язку з вищенаведеним, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у межах строків досудового розслідування строком на 60 днів, який слід рахувати з моменту затримання, тобто з 10 години 45 хвилин 05 листопада 2021 року до 10 години 45 хвилин 04 січня 2022 року.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та встановлених ризиків, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави щодо підозрюваної ОСОБА_5 не максимальний розмір, як просить слідчий та прокурор, а дещо зменшений, а саме - 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень, а також визначити обов`язки, з передбачених статтею 194 КПК України, які будуть покладені на підозрювану у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 години 45 хвилин 04 січня 2022 року.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання з 10 години 45 хвилин 05.11.2021 року до 10 години 45 хвилин 04.01.2022 року.

Визначити розмір застави щодо підозрюваної ОСОБА_5 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок код отримувача 26302945, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435.
Підозрювана ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживала, а саме Одеська область, Одеський район, с/т «Восход», без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_7 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, вона зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, строк дії яких встановити до 04.01.2022 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню та закінчує свою дію 04.01.2022 року о 10.45 год.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10.11.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1