ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8177/21 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2572/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 29.10.2013 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.297, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 13.08.2009 року і призначено 13 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 25.06.2012 року.
Кінець строку відбування покарання 23.05.2023 року.

Захисник ОСОБА_8 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення ОСОБА_7 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2021 року відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання захисника ОСОБА_8 .

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що з урахуванням даних про особу засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінки за весь час відбуття покарання, відношення до праці, відсутні достатні та переконливі дані, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд дійшов висновку про неможливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як таке, що є передчасним.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2021 року та застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу захисник вказує на те, що за весь час відбування покарання ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення; його підзахисний щиро розкаявся; стягнення погашені; з моменту останнього стягнення пройшло 3 роки, після чого має декілька заохочення; режим тримання не порушував; працює; характеризується позитивно; виконував усі покладені на нього обов`язки; здобув дві вищі освіти; у разі умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, останнього прийме на офіційну роботу ФОП ОСОБА_9 на посаду менеджера з продажу .

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та відомості особової справи засудженого, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності:
- 14.12.2005 року вироком Боровського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік, від якого звільнений з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 21.04.2009 року вироком Куп`янського міського суду Харківської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, від якого звільнений з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 13.08.2009 року вироком Куп`янського міського суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 04.03.2011 року звільнений умовно-достроково від подальшого відбуття покарання за вироком від 13.08.2009 року на невідбуту частину 1 рік 5 місяців 9 днів.
Вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 29.10.2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.297, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 13.08.2009 року і призначено 13 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03.08.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.06.2012 року по 27.01.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі (арк.80-82 особової справи).
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.06.2012 року. Під час тримання в ДУ «Харківська УВП (№27)» вимоги режиму тримання порушував, не заохочувався адміністрацією установи. З 11.11.2013 року ОСОБА_7 відбував покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№43)». Під час відбування покарання допускав порушення вимог режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочувався шість разів. На даний час стягнення погашені в установленому законом порядку. З 21.06.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не порушав, стягнень не мав, адміністрацією установи заохочувався три рази, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Працевлаштований підсобним робітником на дільниці ротангу установи з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», відвідує лекції правового характеру, підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом телефонних розмов, короткострокових та довгострокових побачень, отримує посилки, передачі. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, читає художню та просвітницьку літературу. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій та проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває.
Під час тримання в ДУ «Харківська УВП (№27)» вимоги режиму тримання порушував, не заохочувався адміністрацією установи. З 11.11.2013 року ОСОБА_7 відбував покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№43)». Під час відбування покарання допускав порушення вимог режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочувався шість разів. На даний час стягнення погашені в установленому законом порядку. З 21.06.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не порушав, стягнень не мав, адміністрацією установи заохочувався три рази, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Працевлаштований підсобним робітником на дільниці ротангу установи з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», відвідує лекції правового характеру, підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом телефонних розмов, короткострокових та довгострокових побачень, отримує посилки, передачі. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, читає художню та просвітницьку літературу. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій та проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 , виданою начальником відділення соціально-психологічної служби державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до ОСОБА_7 було застосовано дев`ять стягнень: від 12.11.2014 року за відмову надання особистих речей для обшуку у вигляді ДІЗО строком на 6 діб; від 12.11.2014 року за зберігання заборонених предметів у виді догани; від 16.07.2015 року за спробу створити конфліктну ситуацію з іншим засудженими у виді догани; від 19.09.2017 року року за порушення форми одягу у виді попередження; від 10.11.2017 року за порушення форми одягу у виді догани; від 15.02.2018 року за порушення форми одягу у виді догани; від 04.09.2018 року за порушення форми одягу у виді догани; від 08.02.2019 року за порушення розпорядку дня у виді догани; від 04.05.2019 року за зберігання заборонених предметів у виді попередження. Також до засудженого застосовувалось дев`ять заохочень: від 23.08.2016 та 10.02.2017 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці у виді подяк; від 20.06.2017, 20.09.2018, 20.12.2018 та 08.02.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді подяк; від 15.06.2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення; від 24.07.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді надання додаткового тривалого побачення; від 20.05.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді нагородження похвальною грамотою.
Відповідно до довідки, наданої головним бухгалтером начальником відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_7 виводився на оплачувані роботи у лютому-жовтні 2020 року, січні, березні та квітні 2021 року. З наданої довідки вбачається, що з лютого 2020 року по серпень 2020 року включно здійснювалась погодинна оплата праці, у вересні 2020 року виконання норми виробітки 26,5%, у жовтні 2020 року виконання норми виробітки 26,0 %, у січні 2021 року виконання норми виробітки 21,3%, у березні 2021 року виконання норми виробітки 22,6%, у квітні 2021 року виробітки 24,5%.
Вказані дані ніким не оспорюються.
При цьому колегія суддів враховує, що до ОСОБА_7 було застосовано дев`ять стягнень: від 12.11.2014 року за відмову надання особистих речей для обшуку у вигляді ДІЗО строком на 6 діб; від 12.11.2014 року за зберігання заборонених предметів у виді догани; від 16.07.2015 року за спробу створити конфліктну ситуацію з іншим засудженими у виді догани; від 19.09.2017 року року за порушення форми одягу у виді попередження; від 10.11.2017 року за порушення форми одягу у виді догани; від 15.02.2018 року за порушення форми одягу у виді догани; від 04.09.2018 року за порушення форми одягу у виді догани; від 08.02.2019 року за порушення розпорядку дня у виді догани; від 04.05.2019 року за зберігання заборонених предметів у виді попередження. Також до засудженого застосовувалось дев`ять заохочень: від 23.08.2016 та 10.02.2017 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці у виді подяк; від 20.06.2017, 20.09.2018, 20.12.2018 та 08.02.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді подяк; від 15.06.2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення; від 24.07.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді надання додаткового тривалого побачення; від 20.05.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Доводи апелянта про те, що стягнення, які були застосовані до засудженого ОСОБА_7 погашені в установленому порядку, а тому не можуть братися до уваги, є суб`єктивними і безпідставними, оскільки судом враховується уся поведінка засудженого, яка передувала перед вирішенням питання щодо умовно-дострокового звільнення цієї особи від подальшого відбуття покарання та її ставлення щодо вчиненого злочину, а, в даному випадку, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 є засудженим за вмисно вбивство іншої особи, тобто за вчинення злочину проти життя людина, яке є найвищою соціальною цінністю.
З урахуванням невідбутої частини покарання і поведінки засудженого на протязі усього часу перебування під вартою, на час апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено підстав щодо звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 29.10.2013 року.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, звільнявся за попередніми вироками від відбування покарання з випробуванням та умовно-достроково, але під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, в тому числі особливо тяжкий злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України.
Крім того, за час відбування покарання за вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 29.10.2013 року ОСОБА_7 допускав порушення режиму тримання, за що мав 9 стягнень, які станом на час апеляційного розгляду хоча і погашені, але свідчать про негативну поведінку засудженого та його небажання стати на шлях виправлення і перевиховання.
Більш того, починаючи з 2012 року, засуджений має лише 9 заохочень.
Апеляційні доводи захисника про те, що за засуджений ОСОБА_7 за місцем відбуття покарання має позитивну характеристику, до праці ставиться сумлінно та приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території установи, за час перебування під вартою одружився, у разі звільнення від подальшого відбуття покарання його прийме на роботу ФОП ОСОБА_9 , не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоцільності умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , враховуючи те, що він раніше неодноразово засуджувалася та звільнялася від відбування призначеного покарання з випробуванням та умовно-достроково, але знову вчинив умисні злочини, в тому числі умисне вбивство, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку засудженого та небажання ставати на шлях виправлення, за час відбування покарання має нестабільну поведінку, у зв`язку з чим таке звільнення ОСОБА_7 , на підставі ст. 81 КК України, від відбування покарання не буде ефективним.
Крім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за весь час відбування покарання засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення, про що свідчать стягнення, що були на нього накладені, а тому незрозуміло якою буде його поведінка у разі умовно-дострокового звільнення.
Внаслідок оцінки всіх перелічених вище обставин суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності і передчасності звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, на період звернення з відповідним клопотанням.
Апеляційні доводи захисника про те, що надані суду характеристики свідчать, що ОСОБА_7 суттєво змінив свою поведінку та ставлення до праці, на думку колегії суддів, з урахуванням невідбутої засудженим частини покарання на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення майже два роки, є передчасними та суб`єктивними, оскільки засуджений тільки почав ставати на шлях виправлення.
Крім того, хоча до установи виконання покарань не надходили виконавчі листи за вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 29.10.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 791,90 грн., на користь потерпілої ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 727,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 7964,32 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000 грн., але самим засудженим починаючи з 2013 року також не здійснено будь-яких заходів щодо ініціювання вирішення цього процесу, що також могло позитивно вплинути на питання щодо застосування до нього норм ст.81 КК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання захисника, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних та переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді