УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України-

встановив:
Слідчий СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, віднесено до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, у невстановлених досудовим слідством особи, часі та місці, придбав сімнадцять згортків, які обмотані клейкою стрічкою із вказаною особливо небезпечним наркотичним засобом, з метою подальшого збуту.

Після чого, зберігаючи при собі вищевказану особливо небезпечний наркотичний засіб, ОСОБА_5 , з метою подальшого збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, 03.12.2021 року, у невстановлений досудовим слідством час, вийшов з місця мешкання, а саме з будинку АДРЕСА_1 , де за геолокаційними даними: 47.832955, 35.191549; 47.832919, 35.191630; 47.833097, 35.192614; 47.831401, 35.194638; 47.831537, 35.194467; 47.831827, 35.191679; збув 6 згортків обмотані липкою стрічкою, шляхом розкладання «закладки», із зазначеним особливо небезпечним наркотичним засобом. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, направився до будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий працівниками поліції.

03.12.2021 року о 15 годині 22 хвилини, в порядку ст.208 КПК України, та в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено 11 згортків обмотаних клейкою стрічкою з невідомою речовиною (один із згортків упаковано в окремий паперовий конверт із пояснювальним написом та підписами учасників). Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України від 04.12.2021 року, надана на дослідження речовина рослинного сіро-зеленого кольору загорнута в фрагмент клейкої стрічки чорного кольору, вилучена 03.12.2021 року під час обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках затримання в порядку ст. 208 КПК України, за адресою м. Запоріжжя, вул. Л. Толстого 90, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено канабіс, маса якої в перерахунку на висушену речовину, складає 0,855 г.
В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки вчинення нею кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

На підставі чого органом досудового слідства відповідно до положення

п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених

п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що знаходячись на свободі підозрюваний зможе впливати як психологічно так і фізично на свідків, які допитані під час розслідування.

Також, знаходячись на свободі підозрюваний має за можливість знищити або сховати предмети або інші докази, які мають суттєве значення для досудового розслідування.

Враховуючи, що наразі відсутні будь які важелі на осіб, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вивченням особистості підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини), що також є одним з ризиків невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.

У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у слідчому ізоляторі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого. Просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, на обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешт у нічний час доби.

Розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого та Витягу з реєстру досудових розслідування, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, навчається, мешкає з бабусею, 1931 року народження, батьком, який має тяжке захворювання, раніше судимий.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні слідчим та наведено прокурором у судовому засіданні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши підозрюваному залишати своє житло у період доби з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обовязків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш мяких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обовязки: не залишати місце проживання з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати на виклик до слідчого, у проваджені якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя; повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд; утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 04.02.2022 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205,492 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби заборонивши у період доби з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_5 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не залишати місце проживання з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати на виклик до слідчого, у проваджені якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя;

- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;

- утримуватись від спілкування свідками у даному кримінальному провадженні;

В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Звільнити ОСОБА_5 з - під варти в залі суду негайно.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 04 лютого 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1