Справа № 183/7835/21
№ 1-кп/183/1406/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000059 від 04 листопада 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Січкарівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимої:
- 16.08.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю згодна зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2021 року, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.
У зв`язку з цим 29.09.2021року ОСОБА_3 в приміщенні Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області по вул. М. Головко, 18-А м. Новомосковська Дніпропетровської області, була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з обов`язками, які вона повинна додержуватись згідно зі ст. 37 КВК України, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та ознайомлена зі ст. 40 КВК України, згідно з якою ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, а також їй були роз`яснені правові наслідки в разі ухилення від відбування покарання, а саме те, що вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, про що від неї було відібрано відповідну підписку.
29 вересня 2021 року засудженій ОСОБА_3 видано направлення № 21/19/5822-21 до Перещепинської міської ради, згідно з якого вона повинна приступити до відбування покарання з 01 жовтня 2021 року.
30 вересня 2021 року міським головою Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області винесено розпорядження № 298, відповідно до якого ОСОБА_3 прийнято на роботу для відбування покарання у вигляді 100 годин безоплатних громадських робіт з 01 жовтня 2021 року зі встановленням графіку роботи.
Однак, згідно з довідкою міського голови Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року ОСОБА_3 01 жовтня 2021 року з`явилася в Перещепинську міську раду для ознайомлення з розпорядженням та із заходами техніки безпеки при виконанні громадських робіт, після чого до відпрацювання громадських робіт на території Перещепинської об`єднаної територіальної громади не приступила, на відпрацювання не з`являлася, місце її знаходження не встановлено.
23 жовтня 2021 року провідним інспектором Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було винесено під підпис застереження у виді письмового попередження, про те, що остання допустила порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, яке полягає у нез`явленні для відбування громадських робіт без поважних причин, та про те, що вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.
Згідно з довідкою міського голови Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_3 станом на 25 жовтня 2021 року для відпрацювання покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 годин не з`явилася.
Про причини не відпрацювання 100 годин громадських робіт ОСОБА_3 вказала, що не згодна відпрацьовувати громадські роботи безкоштовно.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання по АДРЕСА_2 , будучи в належній формі ознайомленою із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, присуджених їй вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, будучи зобов`язаною додержуватися встановлених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, з 01 жовтня 2021 року по 09 листопада 2021 року в Перещепинській міській раді Новомосковського району Дніпропетровської області із 100 годин громадських робіт не відпрацювала жодної години, тим самим ухилилася від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом із тим, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується негативно, а також те, що остання будучи раніше судимою, на шлях виправлення не стала і знову вчинила кримінальне правопорушення в період відбуття покарання за попереднім вироком.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення та обставин його вчинення, особи обвинуваченої та її ставлення до скоєного, за наявності обтяжуючої покарання обставини та відсутності обставин, які пом`якшують його, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту на в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.
В той же час, враховуючи, що ОСОБА_3 після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 року і до повного відбуття покарання за ним вчинила нове кримінальне правопорушення, остаточне покарання обвинуваченій необхідно призначити за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді арешту буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному правопорушенню відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком на два місяця.

Керуючись вимогами п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року у виді 100 годин громадських робіт, перевести в 12 днів арешту, з розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року, і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на два місяця дванадцять днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня її затримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1