07.12.2021 Єдиний унікальний № 371/1179/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/1179/21

Провадження № 1-кс/371/311/21

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні № 0000156,

В С Т А Н О В И В :

Провадження за скаргою відкрито ухвалою слідчого судді від 03 грудня 2021 року.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що 17 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 1 КК України. Заявник має статус потерпілого у даному кримінальному провадженні.

23 листопада 2021 року процесуальному керівникові у кримінальному провадженні № 0000156, прокурору Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури, ним подано клопотання про проведення слідчої дії у виді допиту свідка ОСОБА_4 . Про результати розгляду клопотання не повідомлено.

Посилаючись на правила статті 220 КПК України, просив зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні, як процесуального керівника, провести слідчу дію - предявлення для впізнання, провести вказану слідчу дію у строк не більше 5 днів, повідомити слідчого суддю про виконання судового рішення у формі ухвали шляхом надсилання копії відповідного протоколу проведення слідчої дії.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Виконувач обовязків начальника Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд скарги у відсутності прокурора, до скарги додав копію повідомлення № 56/3-7101 вих 21 від 25 листопада 2021 року про направлення клопотання про допит свідка до сектору дізнання Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Доводи заявника та оцінка наданих матеріалів вказують на відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі частини 2 статті 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правиламистатті 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі, ініціювання проведення слідчих та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

На підставі частини 1 статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Обов`язок розгляду клопотань як загальна умова досудового розслідування є гарантією захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки надає їм можливість активно впливати на хід досудового розслідування, а також є однією з гарантій всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Розгляд клопотань являє собою діяльність слідчого, прокурора, яку вони здійснюють відразу після прийому клопотання. Під час цієї діяльності аналізується прохання, яке міститься в клопотанні, з`ясовуються обставини, для встановлення яких клопоче заявник, і чи мають вони значення для кримінального провадження. У разі необхідності проводиться перевірка шляхом допиту відповідних учасників кримінального процесу, витребування необхідних документів тощо.

Частина 2 статті 220 КПК України передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Зазначаючи дії слідчого, прокурора в разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання, законодавець не визначив, яким чином прокурор повинен повідомити заявнику про прийняте рішення в разі задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено такі обставини.

Сектором дізнання Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000156, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2021 року за ст. 125 ч. 1 КК України.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За правилами, викладеними у пунктах 4 та 13 частини 1 статті 56 КПК України, потерпілий має право заявляти відводи та клопотання, а також одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом.

23 листопада 2021 року потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав прокурору Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури, як процесуальному керівнику у кримінальному провадженні № 0000156, клопотання про проведення слідчої дії - допит свідка ОСОБА_4 .

Клопотання потерпілим поміщено до скриньки для звернень громадян Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури, 23 листопада 2021 року о 15 годині 10 хвилин. Факт його отримання не заперечувався прокурором.

25 листопада 2021 року, з посиланням на правила ст.ст. 36, 40-1 КПК України та на повноваження дізнавача щодо проведення слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування, для вирішення в межах компетенції, клопотання заявника прокурор скерував в.о. начальника сектору дізнання Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Такі обставини підтверджені даними клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 23 листопада 2021 року, листа процесуального керівника у кримінальному провадженні- прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , № 56/3-7101 вих.21 від 25 листопада 2021 року.

Відповідно до статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

За положеннями пункту 1 частини 1 вказаної статті, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Зважаючи на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у кримінальному провадженні № 0000156 не було допущено бездіяльності, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

На підставі частини 1 статті КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону, визначено однією з функцій прокуратури.

Однак, щодо повноважень прокурора при здійсненні нагляду за досудовим слідством законодавець у статті 25 Закону України «Про прокуратуру» зробив посилання до Кримінального процесуального кодексу України, визначивши, що прокурор у цій сфері користується правами та виконує обов`язки, передбачені КПК. При цьому, додатково акцентовано увагу на те, що вказівки прокурора підлягають виконанню у разі надання їх в межах повноважень та на відповідальність прокурора за видання розпоряджень поза межами його повноважень.

За частиною 1 статті 9 КПК України, прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, вимог інших актів законодавства.

У кримінальному процесі основні повноваження прокурора визначаються статтею 36 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням це одна з форм такої функції прокуратури як нагляд за додержанням законів органами, що провадять досудове розслідування, здійснюється прокурором, який має повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні (є процесуальним керівником) та полягає у виконанні своїх повноважень, передбачених частиною 2 статті 36 КПК України, з метою забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування вчиненого правопорушення.

Процесуальне керівництво прокурора досудовим розслідуванням полягає в тому, що він, реалізуючи свої наглядові повноваження, забезпечує виконання органами досудового розслідування вимог закону, які визначають підстави та процесуальний порядок проведення ними слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до пункту 4 частини 2 вказаної статті, прокурор уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Прокурор - процесуальний керівник наділений правом надання вказівок слідчому лише щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, але в жодному випадку не наділений правом надання вказівок на прийняття процесуальних рішень.

Тобто, у разі необхідності прийняття у кримінальному проваджені рішення, яке не прийняв слідчий, процесуальний керівник повинен прийняти його самостійно у межах компетенції.

З огляду на мотиви, наведені прокурором, при здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, в якому встановлюються обставини кримінального правопорушення у виді проступку, він не вбачав необхідного випадку - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом, як і не вбачав підстав відмовляти заявнику у проведенні слідчої дії.

Клопотання заявника було скероване до сектору дізнання Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Статтею 40-1 КПК України визначено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

За правилами частин 2, 4 даної статті, саме дізнавач уповноважений, в тому числі, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом. Здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

КПК України наділив прокурора, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, правом процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Водночас, прокурор не повинен виконувати функції слідчого, чи дізнавача, а лише здійснювати нагляд за розслідуванням кримінального провадження у формі процесуального керівництва.

Процесуальне керівництво спрямовує діяльність органів досудового розслідування на всебічне, повне і об`єктивне розслідування кримінальної справи в рамках режиму законності, забезпеченого реалізацією наглядової функції.

Спрямовуючи діяльність органу досудового розслідування на всебічне, повне і об`єктивне розслідування кримінального провадження, у якому заявник має статус потерпілого, реалізуючи наглядову функцію, прокурор скерував клопотання про проведення слідчої дії особі, яка уповноважена процесуальним законом на її проведення.

Про вчинення вказаних дій у встановлений статтею 220 КПК України строк, прокурор повідомив заявника.

За правилами частин 2 та 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги та не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 303 307, 369 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні № 0000156.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1