Справа № 203/3091/16-к
Провадження № 1-кп/0203/48/2022
У Х В А Л А
14.01.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001920 від 23.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.367 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.2 ст.367 КК України,

в с т а н о в и в:
В судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, як такий що відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, посилаючись на те, що обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, в останньому не зазначено у чому саме полягають винні дії обвинувачених, яким чином вони здійснили службову недбалість, що, на думку сторони захисту, позбавляє суд можливості встановити подію та склад кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ст.91 КПК України і порушує забезпечення справедливого судового розгляду. Склад службової недбалості передбачає заподіяння тяжких наслідків, які відповідно до примітки до ст.364 КК України, повинні у двісті п`ятдесят і більше разів перевищувати неоподаткований мінімум доходів громадян. Обвинувальний акт не містить чіткого формулювання які саме тяжкі наслідки, у грошовому вираженні, настали в наслідок службової недбалості обвинувачених.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали доводи захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору.
Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
Статтею 291 ч.2 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається з обвинувального акту, останній не містить чіткого формулювання обвинувачення. В останньому перелічені лише посадові інструкції та накази, які обвинувачені повинні були враховувати під час здійснення своїх службових повноважень, але не визначено які саме тяжкі наслідки, виходячи з примітки до ст.364 КК України, настали в наслідок невиконання службовими особами своїх службових обов`язків. Тобто в обвинувальному акті не визначена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, а саме причинний зв`язок між бездіяльністю службових осіб та шкідливими наслідками.
У рішенні ЄСПЛ від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення: а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст. 6 конвенції.».
Обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись ст.ст.291, 314, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання захисника ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору- задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001920 від 23.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.367 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.367 КК України, повернути прокурору Центральної окружної прокуратури міста Дніпра для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня оголошення
Суддя ОСОБА_1