Провадження №: 1-кп/752/2026/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2021 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000123, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Тойтепа Республіки Узбекистан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та/або недієздатних/непрацездатних осіб, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, працевлаштованого (ТОВ Київбудкомплект служба охорони),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у невстановлений досудовим розслідуванням день та час у 2018 році придбав у невстановленої досудовим розслідування особи ніж, що візуально схожий на мисливський.

25.10.2021 ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї (ножа) без передбаченого законом дозволу, розуміючи протиправний характер свого діяння, перебуваючи за місцем свого проживання адресою: АДРЕСА_2 взяв вище зазначений ніж та поклав його до центрального відділення своєї валізи та того ж дня прибув до міста Києва.

25.10.2021 продовжуючи свої злочинні дії , що виразились у носінні холодної зброї (ножа) без передбаченого законом дозволу, незаконно маючи при собі, а саме: у центральному відділу своєї валізи холодну зброю (ніж), попрямував до станції Деміївська Комунального підприємства Київський метрополітен у місті Києві де о 14 год 40 хв, перебуваючи у вестибюлі вказаної станції метро, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у центральному відділені валізи, яка знаходилась при ньому, знаходиться ніж, який він придбав у невстановлений досудовим розслідуванням день та час у 2018 році.
Після цього ОСОБА_4 запросили до кімнати поліції в метрополітені, що розташована на вказаній станції, де на підставі ст. 280 КПК України, останнього було затримано в якості особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, а саме: валізи, яка на той перебувала при ньому, у обвинуваченого було виявлено та вилучено із центрального відділення валізи, ніж, який відноситься до клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення, кустарним способом, який він, діючи умисно незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до висновку судового експерта від 27.10.2021 № СЕ-19/111-21/51676-ХЗ вилучений у ОСОБА_4 та наданий на дослідження ніж відноситься до клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині часу, місця та способу вчинення, місця зберігання ножа при собі у безпосередній близькості, що робить можливість його використання безперешкодною, а також щиро розкаявся у вчиненому.

Так, обвинувачений указав, що дійсно у 2018 році придбав через мережу internet ніж, який зберігав вдома та у жовтні 2021 року перевіз його до Києва в якості подарунку колезі. У процесі перевезення цей ніж було виявлено у нього співробітниками поліції в момент перебування у метрополітені. Ніж зберігав при собі у дорожній сумці (валізі). Оскільки з моменту покупки пройшов значний проміжок часу, назву сайту він не пам`ятає і вказати на нього не може.

ОСОБА_4 виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання вини у вчиненні цього кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього діяння, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що сторони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів і судових витрат, експертного висновку, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, відповідно до положень чинного кримінального законодавства. Керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність негативних наслідків від нього та майнових збитків; щире каяття та сприяння у розкритті правопорушення; особу обвинуваченого, який є молодим і працездатним, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу приписів ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце реєстрації, спеціальну технічну освіту, працевлаштований, опікується жінкою з дитиною, з якими проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, виявляє свідоме та відповідальне ставлення до суспільних цінностей, родини, роботи.
При цьому суд приймає до уваги позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, неухильне дотримання ОСОБА_4 обов`язків, що покладалися на нього слідчим, повну взаємодію обвинуваченого на стадії досудового розслідування, який сприяв у розкритті злочину та на його належну процесуальну поведінку у суді, ставлення обвинуваченого до вчиненого, зокрема, його щирий жаль та розкаяння, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, кваліфікацію правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття ОСОБА_4 , яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Крім того суд приймає до уваги позицію обвинуваченого, який клопотав перед судом про розстрочення йому сплати штрафу, посилаючись на те, що внесення одним платежем передбаченого законодавством штрафу, у разі його призначення судом, є дуже обтяжливо для нього та родини, яку він має.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України з у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо заяви обвинуваченого про розстрочення сплати штрафу суд зазначає, що ч. 4 ст. 53 КК України передбачено право суду призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року з урахуванням майнового стану особи.
Заслухавши позицію прокурора та обвинуваченого, який подав суду мотивовану заяву про розстрочення сплати штрафу, дослідивши наявні матеріали, суд вважає за доцільне розстрочити сплату штрафу на десять місяців з урахуванням того, що обвинувачений твердо став на шлях виправлення, працевлаштований, має місці соціальні зв`язки.Також суд враховує, що сплата обвинуваченим штрафу в розмірі 17000,00 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74, 75 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати його перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 27.10.2021 дослідження за висновком № СЕ-19/111-21/51676-ХЗ у розмірі 1372,96 грн.
На підставі, викладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави.
Розстрочити сплату штрафу на десять місяців, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дати набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн 96 коп.
Речовий докази, а саме: сейф-пакет 0012215 (в якому знаходиться ніж), що зберігається у камері схову Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 007633 від 28.10.2021), знищити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку проголошено 16.12.2021 після виходу суду з нарадчої кімнати, видалення до якої відбулося 15.12.2021.

Суддя ОСОБА_1