УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2021 Справа №607/7628/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000204 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Домаморич Тернопільського району Тернопільської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, одруженої, ПП, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 10 травня 2011 року обвинувачена ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку з усіма обтяженнями та сервітутами, загальною площею 0, 1 га із кадастровим номером :01:018:0047, що розташована за межами населеного пункту с.Смиківці на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), суміжними землекористувачами до якої, серед інших, є земельна ділянка ТОКП «Фірма «Тернопільавіаавтотранс» (кадастровий номер :01:018:0080).

У невстановлений період часу в обвинуваченої ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земель в охоронних зонах, реалізовуючи який вона умисно, самовільно зайняла ділянку, площею 0, 0548 га, з якої на 0, 0354 га наявна площа 0, 0216 га охоронної зони навколо об`єкта енергетичної системи із земель транспорту, яка перебуває в постійному користуванні ТОКП «Фірма «Тернопільавіаавтотранс» (кадастровий номер :01:018:0080), шляхом будівництва огорожі, висотою нижче 1 м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, обмеживши при цьому доступ представників ТОКП «Фірма «Тернопільавіаавтотранс» до належної їм частини земельної ділянки, що було виявлено 20 липня 2018 року Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земель в охоронних зонах.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши на підставі ч.3 ст.349 КПК України беззаперечно свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку за обставин, що вказані в обвинувальному акті, звернулась до суду із усним клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України на підставі ст.45 КК України.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченої, думку прокурора, який не заперечив у задоволенні клопотання, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.45 КК України (в редакції від 12 лютого 2015 року) особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У процесі розгляду клопотання у кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, який не є корупційними, щиро покаялась, позитивно характеризується, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, що стверджується матеріалами судового провадження та слідує з обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю добровільно усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини, враховуючи письмове клопотання представника потерпілого, де остання не заперечила у закритті кримінального провадження з підстав усунення заподіяної шкоди обвинуваченою, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України з закриттям кримінального провадження, внесеного 30 квітня 2020 року до ЄРДР за №0000204 щодо неї у зв`язку із дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 (в редакції від 12 лютого 2015 року) КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 286, 288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, а кримінальне провадження, внесене 30 квітня 2020 року до ЄРДР за №0000204 закрити у зв`язку із дійовим каяттям.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1