Справа № 1-58/01
пр.№ 1-в/464/4/22
ПОСТАНОВА

17 січня 2022 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого СВ управління нагляду прокуратури Львівської області від 27.04.2001, на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви покликався на те, що в межах кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за пунктами «б», «е», «і» ст. 93 КК України (1960 р.) постановою слідчого від 27.04.2001 накладено арешт на вищевказану квартиру. Вироком Львівського апеляційного суду від 15.10.2001 серед іншого частково задоволено позов потерпілої ОСОБА_5 та стягнуто на її користь із заявника відшкодування матеріальної шкоду у розмірі 2334 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Зазначив, що 01.08.2007 вищевказані кошти на користь потерпілої сплатив, а відтак відпала необхідність у застосуванні арешту майна.

У судове засідання від 17.01.2022 заявник ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду з заявою про завершення розгляду заяви за його відсутності, просив суд таку задовольнити.

Прокурор, потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату час та місце розгляду. Неявка цих осіб не є перешкодою для вирішення такого питання.

Оглянувши матеріали заяви та матеріали кримінальної справи №1-58/01, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Таким чином, розгляд заяви про скасування арешту майна здійснено в порядку, передбаченому КПК України (1960 р.).
При цьому, беручи до уваги те, що згідно з редакцією КПК України (1960 р.), яка діяла на момент втрати таким чинності та набрання чинності діючим КПК України (2012 р.), вирішення питання про скасування арешту майна належало до компетенції місцевих судів, а повноваження судів апеляційної інстанції щодо розгляду певних категорій кримінальних справ як судом першої інстанції припинено, розгляд заяви здійснено Сихівським районним судом м. Львова, на території якого розташоване відповідне нерухоме майно.
Порядок вирішення питання щодо цивільного позову та забезпечення такого заходу КПК України (1960 р.) врегульовано наступним чином.
Згідно зі ст. 328 КПК України (1960 р.) передбачено, що постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 329 КПК України (1960 р.) при задоволенні цивільного позову суд до набрання вироком законної сили може постановити про вжиття заходів до забезпечення цивільного позову, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно з ч. 1 ст. 335 КПК України (1960 р.) в резолютивній частині обвинувального вироку повинно бути зазначено рішення про цивільний позов.
Таким чином, заходи забезпечення цивільного позову вживалися для виконання вироку в частині такого позову.
Постановою старшого слідчого слідчого відділу управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 27.04.2001 з метою забезпечення цивільного позову накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Вироком Львівського апеляційного суду від 15.10.2001, який ухвалою Верховного суду України від 19.03.2002 залишено без змін, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого пунктами «б», «е», «і» ст. 93 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років у спеціальних виховних установах. Також частково задоволено цивільний позов та стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_5 з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2334 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

На виконання вказаного вироку Апеляційним судом Львівської області 29.04.2002 видано виконавчий лист №1-58/2001 про стягнення з ОСОБА_3 вищевказаних коштів.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції від 04.12.2002 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 22 334 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 22.11.2021 №286077295 кватира №38 на АДРЕСА_3 належить праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно з квитанції від 01.08.2007 ОСОБА_3 сплачено на рахунок Сихівського ВДВС ЛМУЮ кошти у розмірі 22334 грн. згідно з виконавчим листом №1-58 від 29.04.2002.

Як випливає з листа Галицького відділу Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відповідно до бази даних АСВП та журналу загальної вхідної кореспонденції виконавчий лист №1-58/2001 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 22 334 грн. станом на 20.12.2021 у відділі на виконанні не перебуває.

Враховуючи те, що вирок суду в частині цивільного позову в межах вищевказаного виконавчого провадження виконано, в застосування заходів забезпечення такого позову відпала потреба.

За таких обставин, заяву ОСОБА_11 необхідно задовольнити та скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , оскільки такий обмежує права заявника на розпорядження вищевказаним майном.
Керуючись статтями 328, 329, 335, 409, 411 КПК України (1960 р.), суд,

постановив:

Заяву задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 27.04.2001, на квартиру АДРЕСА_2

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1