ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/447/21 Справа № 694/416/17 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000062 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киселівка Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015, ОСОБА_7 зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 13.01.2017 по 12.04.2018 та з 05.12.2019 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2646, 20 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 13.01.2017 близько 19 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території домоволодіння, за місцем свого тимчасового проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з рідним братом своєї співмешканки ОСОБА_9 , які виникли між ними з приводу заперечень останнього проти стосунків ОСОБА_7 з його сестрою, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивство) ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, тримаючи короткий обрубок дерева в правій руці, наніс нею близько двох ударів по голові, від яких ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю. Після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивство) ОСОБА_9 , тримаючи металеву сокиру в правій руці, наніс останньому близько трьох ударів обухом вказаної сокири по голові, коли потерпілий піднявся та знаходився в вертикальному положенні. Своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді: забою головного мозку, розміщення головного мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку, ушкодження твердої та м`якої мозкових оболонок, розтрощення та переломи кісток мозкового та лицевого черепа, крововиливу в м`які покрови голови з внутрішнього боку, крововиливи в м`язи обличчя, забійні рани та синці на голові, крововиливи на внутрішніх поверхнях обох губ, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-9-02/16 від 14.01.2017, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та від яких на місці події настала смерть ОСОБА_9 , а також тілесні ушкодження у вигляді саден на грудній клітці та правому ліктьовому суглобі, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-9-02/16 від 14.01.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційнійній скарзі захисник ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.04.2021 через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначає, що суд, незважаючи на невизнання обвинуваченим умислу на вбивство потерпілого та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК України, допустив неповноту судового розгляду, що, на думку сторони захисту, є беззаперечною підставою для скасування обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 .
Зокрема, стверджує, що обвинувачений в судових засіданнях вів себе неадекватно, взагалі не розумів в чому його обвинувачують і по суті пред`явленого обвинувачення пояснити нічого не міг, що вказує на те, що його психічний стан змінився (погіршився), однак судом проігноровано клопотання сторони захисту про необхідність призначення повторної експертизи, обов`язковість проведення якої передбачено ч. 1 ст. 509 КПК України.
Захисник, вказуючи на те, що судом встановлено, що ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_9 удари обухом сокири, однак не спростовано та залишено поза увагою показання потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 про те, що сокира зберігалась не на ганку будинковолодіння, а в сінях під шафою. При цьому органом досудового розслідування не встановлено доказів того, що ОСОБА_7 діставав сокиру з під шафи і заходив до сіней домоволодіння та не доведено, яким чином сокира опинилась у руках останнього, з урахуванням того, що бійка між обвинуваченим і потерпілим відбувалась на ганку.
Звертає увагу на те, що коли обвинуваченого привезли до домоволодіння потерпілого для проведення за його участі слідчого експерименту, макет сокири вже лежав на дровах, які знаходились на ганку, тобто саме працівники поліції його туди поклали, а не ОСОБА_7 вказав на місце знаходження сокири.
Вказує на розбіжності в показаннях свідка ОСОБА_11 та на те, що згідно висновку судово-медичної експертизи, походження крові на металевій частині сокири не виключається як від ОСОБА_9 так і від ОСОБА_7 .
Узагальнюючи викладене стверджує, що не проведення повторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , додаткового огляду місця події та слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , призвело до ухвалення в кримінальному провадженні судового рішення, яке явно не відповідає положенням ст. 370 КПК України.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_12 подані заперечення, які зводяться до безпідставності апеляційних вимог.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилась потерпіла ОСОБА_10 , яка про поважні причини свого неприбуття не повідомила, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі, прокурора про залишення без задоволення апеляційних вимог сторони захисту та законність вироку суду першої інстанції, останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не належить.
За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише в тому разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, внаслідок неповноти досудового та судового слідства, однак з такими доводами колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають встановленим судом фактичним обставинам провадження і ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, заперечив кваліфікацію його дій за ст. 115 КК України, зазначивши про те, що він не мав умислу на вбивство потерпілого та на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показань по суті пред`явленого обвинувачення.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, наведених у вироку суду першої інстанції, його вина підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом в їх сукупності та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що 13.01.2017 під час святкування «Старого Нового року» в обідній час вона, разом із донькою ОСОБА_11 , сином ОСОБА_9 , чоловіком ОСОБА_13 та співмешканцем дочки ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 . Під час розлиття алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт в ході якого ОСОБА_7 витягнув ОСОБА_9 на подвір`я. ОСОБА_11 намагалася розборонити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , проте їй це не вдалось. Приблизно через хвилин десять ОСОБА_7 повернувся до будинку і сказав забрати ОСОБА_9 з вулиці, а сам переодягнувся в джинси, світлу куртку з капюшоном та пішов у невідомому напрямку. Вийшовши на подвір`я вона побачила ОСОБА_9 , який лежав між літньою кухнею та будинком на відстані близько 2 м і не подавав ознак життя. У ОСОБА_9 були видимі пошкодження голови, а саме в голові дірка, обличчя побите, зуби вибиті, він був увесь в синцях. На скільки їй відомо, конфлікт був спровокований ОСОБА_7 , однак очевидцем подій вона не була, оскільки відпочивала з онукою в іншій кімнаті. З приводу сокири зазначила, що вона знаходилась в прихожій кімнаті під шафою і ОСОБА_7 про це знав.
Показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що на момент подій, що мали місце, вона проживала в с. Козацьке Звенигородського району в одному будинку із матір`ю ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , братом ОСОБА_9 та співмешканцем ОСОБА_7 13.01.2017 вона, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по місцю проживання святкували і в ході такого святкування двічи ходили в магазин за пивом. Під час застілля між нею та ОСОБА_7 виникали розмови, суть яких зводилась до того, що вона хотіла розійтись з ним. Близько 19 год. між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла сварка з приводу її бажання розійтись із співмешканцем. В цей час у кухні знаходились вона, її брат і ОСОБА_7 . Під час сварки ОСОБА_15 схопив за шию ОСОБА_9 та почав душити, а потім тягнути у бік виходу. Вона намагалась розборонити їх, але ОСОБА_7 її відштовхував. Перебуваючи у коридорі будинку вона, взявши палицю, почала бити ОСОБА_7 , щоб відігнати від брата, на що він, залишивши ОСОБА_9 , повалив її на підлогу і почав душити. В цей час вона помітила, що ОСОБА_9 лежить на підлозі без свідомості і не рухається. У подальшому ОСОБА_7 , залишивши її, схопив ОСОБА_9 і потягнув на вулицю. Вона підвелась з підлоги, побігла у кімнату, де взяла телефон та вибігла на вулицю. Вибігши на вулицю вона помітила ОСОБА_9 , який лежав на землі у дворі. В цей момент позаду себе вона побачила ОСОБА_7 , який йшов в її бік. Думаючи, що ОСОБА_7 буде її бити, вона почала тікати та одночасно телефонувати у поліцію. Коли через 10-15 хв. вона повернулась у двір, ОСОБА_9 лежав на землі, а навколо його голови була калюжа крові. Вона намагалася привести брата до тями, але він лише харчав. Зайшовши до будинку, побачила ОСОБА_7 , який сидів у кімнаті та взувався, а потім вийшов у двір і пішов у напрямку лісу. У подальшому вона зателефонувала ОСОБА_16 , який через 1-2 год. приїхав на місце події, а за ним одразу приїхали працівників поліції. З приводу сокири зазначила, що вона знаходилася в прихожій кімнаті про що достеменно було відомо ОСОБА_7 , оскільки використовувалася усіма членами родини у господарських потребах. Під час обшуку сокиру було виявлено працівниками поліції у вбиральні. Крім того свідок вказала на те, що ОСОБА_9 був інвалідом 1 групи по зору і чинити будь-який реальний опір ОСОБА_7 він був не в змозі.
Показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 13.01.2017 йому зателефонував брат ОСОБА_9 , який повідомив про конфлікт з ОСОБА_7 . В цей же день близько 20 год. сестра ОСОБА_11 по телефону повідомила йому про вбивство ОСОБА_9 . Приїхавши на місце події він бачив ОСОБА_9 , який лежав у кімнаті на спині головою до вікна. ОСОБА_7 в цей час в будинку вже не було. Йому відомо, що коли працівники поліції знайшли ОСОБА_7 він повідомив, що вдарив ОСОБА_9 сокирою, яку потім викинув у вбиральню. Особисто він не чув погроз про вбивство ОСОБА_7 в бік його брата ОСОБА_9 . Також вказав, що ОСОБА_9 був інвалідом І групи по зору, був сліпий, а тому не міг становити ніякої небезпеки.
Показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що 13.01 на різдвяні свята ОСОБА_7 після 19 год. 30 хв., ближче до 20 год. прийшов до нього та повідомив, що вбив ОСОБА_9 . ОСОБА_7 був наляканий, збуджений, не такий як зазвичай. На голові ОСОБА_7 була січена рана, текла кров, яку він змив. ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_9 вдарив його поліном. Від ОСОБА_7 відчувався запах алкоголю. У зв`язку з наведеним він викликав поліцію, по приїзду якою, ОСОБА_7 опитали, а потім забрали.
Крім того, винуватість ОСОБА_7 підтверджується дослідженими судом в судовому засіданні письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження зокрема, даними:

- заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2017, згідно якої ОСОБА_10 повідомила, що 13.01.2017 близько 19 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в домоволодіння по АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що спричинили його смерть;
- протоколу огляду місця події від 13.01.2017 з фототаблицею до нього, якими зафіксовано огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено біля дерев`яних лавок на засніженому покритті землі речовини бурого кольору, краплі якої ведуть до входу в будинок. Перед входом з правого боку на дерев`яній лаві виявлено дерев`яний брус (колодку) зі слідами речовини бурого кольору. В кімнаті на підлозі виявлено труп ОСОБА_9 у якого відібрані експертні зразки та знято дактолокарту. Під час огляду вилучено: дерев`яний брусок зі слідами речовини бурого кольору, виявлений на лаві з правого боку від входу до будинку; змиви речовини бурого кольору, виявлені на подвір`ї, дверях до кімнати та в кімнаті; дерев`яну палицю, виявлену в кімнаті будинку; сліди папілярних узорів; металеву сокиру з дерев`яним руків`ям, виявлену у приміщенні вбиральні, у ямі;
- висновку експерта № 05-9-02/16 від 14.01.2017 про те, що причиною смерті ОСОБА_9 є відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, розміщення головного мозку та мозочка, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, розриви твердої та м`якої мозкових оболонок, розтрощення та переломи кісток мозкового та лицевого черепа. При експертизі трупа виявлені наступні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, розміщення головного мозку, крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку, ушкодження твердої та м`якої мозкових оболонок, розтрощення та переломи кісток мозкового та лицевого черепа, крововиливу в м`які покрови голови з внутрішнього боку, крововиливи в м`язи обличчя, забійні рани та синці на голові, крововиливи на внутрішніх поверхнях обох губ; садна на грудній клітці та правому ліктьовому суглобі. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів (предмета) чи при ударі об такі предмети (предмет). Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Садна на грудній клітці та правому ліктьовому суглобі носять ознаки легких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 2.75 проміле, що відносно живих осіб відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння;
- протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 14.01.2017 із записом такої слідчої дії, за якими ОСОБА_7 показав на манекені як потерпілий стояв, де він взяв поліно та сокиру, а також механізм та кількість нанесених ним ударів;
- висновку експерта № 1/100 від 25.01.2017 про те, що сліди пальців рук, вилучені під час огляду місця події, придатні для ідентифікації та залишені ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 . Слід пальця руки розмірами 25х15мм залишений не ОСОБА_9 , не ОСОБА_7 , не ОСОБА_11 та не ОСОБА_10 , а іншою особою;
- висновку експерта № 05-1-08/38 від 15.02.2017 про те, що антигени А і Н, виявлені в слідах крові людини на змиві речовини бурого кольору біля дверей, могли походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові АВ (ІІ) з супутнім антигеном Н або за рахунок змішування крові осіб з групами крові АВ (ІІ) і ОаВ (І), походження крові від ОСОБА_9 не виключається, домішка крові ОСОБА_7 не виключається. Кров людини, виявлена на слідах змиву речовини бурого кольору біля трупа та біля будинку, могла походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові АВ (ІІ) з супутнім антигеном Н зокрема, кров могла походити від ОСОБА_9 , домішка крові ОСОБА_7 не виключається;
-висновку експерта № 05-1-08/36 від 21.02.2017 про те, що антигени А і Н, виявлені в слідах крові людини на штанях джинсових могли походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові АВ (ІІ) з супутнім антигеном Н або за рахунок змішування крові осіб з групами крові АВ (ІІ) і ОаВ (І), походження крові від ОСОБА_9 не виключається, домішка крові ОСОБА_7 не виключається. Також в процесі дослідження штанів джинсових в слідах крові людини виявлений антиген Н, що не дозволяє виключити можливість його походження за рахунок крові особи (осіб) з групою крові ОаВ (І), але категорично стверджувати про це неможливо, так як антиген Н присутній і в інших групах крові як супутній, походження крові від ОСОБА_7 не виключається, даних про походження крові від ОСОБА_9 не виявлено;
- висновку експерта № 05-5-06/20 від 03.02.2017 про те, що антигени А і Н, виявлені в слідах крові піднігтьового вмісту лівої руки ОСОБА_7 можуть походити від особи (осіб) з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, або за рахунок змішування крові осіб з групами А (ІІ) та О(І). Походження крові від ОСОБА_9 не виключається, домішка крові ОСОБА_7 не виключається;
- висновку експерта № 05-5-06/30 від 15.02.2017 року про те, що антигени А і Н, виявлені в слідах крові на сокирі можуть походити від особи (осіб), а в об.1 - від чоловіка (чоловіків) з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, або за рахунок змішування крові осіб з групами А (ІІ) та О(І). Походження крові від ОСОБА_9 не виключається, домішка крові ОСОБА_7 не виключається;
- додаткового висновку експерта № 05-9-02/16-5 від 03.03.2017 про те, що виявлені на трупі ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись в час та при обставинах вказаних ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту. Рани на голові могли виникнути внаслідок нанесення ударів дерев`яною цуркою та від дії сокири, які надані на експертизу;
- висновку експерта № 05-9-01/30 від 14.01.2017 про те, що у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді саден на правому і лівому плечах, в ділянці правої лопатки, на лівій боковій поверхні грудної клітини, в ділянці лівої ключиці, синець на лівій вушній раковині, які спричинені дією тупого твердого предмету (предметів), давність спричинення їх може відповідати часу вказаному оглянутому і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість отримання тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_7 внаслідок нанесення ударів рукою, взутою ногою. Виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 внаслідок однократного падіння з висоти власного зросту на тверду тупу поверхню, стоячи на ній;
- висновку експерта № 05-9-01/29 від 14.01.2017 про те, що у ОСОБА_11 мають місце тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на внутрішній поверхні нижньої губи, садно на лівому ліктьовому суглобі, які спричинені дією тупого твердого предмету (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_11 не могли виникнути внаслідок штовхання та стискання руками. Виключається можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 внаслідок однократного падіння з висоти власного зросту на тверду тупу поверхню, стоячи на даній площині.
Підстав вважати, що докази, покладені судом в основу обвинувального вироку, не відповідають ст.ст. 85, 86 КПК України, в частині їх відповідності критеріям належності та допустимості, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не здобуто.

Доводи обвинуваченого про те, що у нього був відсутній умисел на вбивство потерпілого, на що вказує також і захисник в апеляційній скарзі, були предметом перевірки та оцінки судом першої інстанції, що знайшло своє відображення в оскаржуваному судовому рішенні.
Зокрема, судом встановлено, що сукупність обставин провадження, а саме спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізація заподіяних тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, дають обґрунтовані підстави для висновку про наявність умислу у ОСОБА_7 саме на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .
Про наявність такого умислу свідчить те, що ОСОБА_7 спочатку наніс декілька цілеспрямованих ударів ОСОБА_9 обрубком дерева, а потім, доводячи свій злочинний умисел до кінця, незважаючи на те, що потерпілий перебував у безпорадному стані внаслідок наявної інвалідності по зору, обухом металевої сокири, в тому числі, в життєво важливий орган голову потерпілого.
Судом першої інстанції також перевірено та обґрунтовано відхилено версію сторони захисту про те, що потерпілим було вчинено напад на обвинуваченого від якого він захищався.
Щодо посилань сторони захисту на невстановлення обставин потрапляння сокири, яка з показань потерпілої та свідка ОСОБА_11 знаходилась в прихожій кімнаті під шафою, до рук обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з наступного.

Під час судового розгляду з показань потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 встановлено, що сокира, яка використовувалася у господарстві, зберігалася під шафою в прихожій кімнаті, про що ОСОБА_7 було достеменно відомо, оскільки він проживав в даному домоволодінні.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 , не заперечивши факт нанесення потерпілому ОСОБА_9 ударів поліном та сокирою, вказав на інше місце знаходження сокири, на що судом першої інстанції звернуто увагу і пояснено це тим, що на момент вчинення злочину ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та не міг в повній мірі пам`ятати обставини вчиненого ним злочину. При цьому судом також взято до уваги емоційний стан обвинуваченого, вживання ним в той день великої кількості алкоголю та зловживання алкоголем взагалі, що, як наслідок, може призводити до дратівливості, прояву агресії та неочікуваних спонтанних дій.

Колегія суддів враховує наведене, та зазначає, про те, що невідповідність місця знаходження сокири і невстановлення, яким чином вона потрапила до обвинуваченого, при неоспорені того факту, що тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні як обрубком дерева так і сокирою, не являється тією неповнотою, що вплинула на ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Посилання сторони захисту про те, ОСОБА_7 , на виконання вимог ч. 1 ст. 509 КПК України, потребує проведення повторної експертизи психічного стану, оскільки його стан змінився в бік погіршення, про що вказує неадекватність поведінки обвинуваченого в судових засіданнях, не розуміння суті пред`явленого обвинувачення та не можливість надання пояснень в судовому засіданні, колегія суддів визнає безпідставними, з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться в обов`язковому порядку для визначення психічного стану особи за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності, обмеженої осудності.

Частиною 2 ст. 509 КПК України передбачено, що у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема є: наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Дійсно матеріали кримінального провадження містять дані про те, що ОСОБА_7 з 2005 по 2011 роки навчався в спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті у зв`язку із наявним у нього діагнозом олігофренія в степені дебільності з емоційно-вольовими розладами.
Разом з цим, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 45 від 01.02.2017, ОСОБА_7 хронічними психічним захворюванням, недоумством не страждав на час інкримінованих подій і не страждає на даний час, у нього не відмічаються прояви тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, а він виявляє прояви легкої розумової відсталості (рівень легкої дебільності) з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами, що при збереженні критичних і прогностичних функцій, здатність вольової регуляції своєї поведінки не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_7 на наведений період знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння і в його поведінці не відображалося психопатологічної симптоматики. Наразі за своїм психічним станом ОСОБА_7 правильно сприймає обставини, що мають значення по справі, може приймати участь у слідчих діях і в судовому розгляді і не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. У зв`язку з відміченими у ОСОБА_7 в посткримінальній ситуації проявами короткочасної невротичної депресивної реакції, рекомендовано амбулаторне спостереження лікарем-психіатром за місцем перебування.
Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 58 від 03.04.2018, проведеної на підставі ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 11.12.2017, якою клопотання захисника ОСОБА_8 відповідного змісту задоволено, ОСОБА_7 на теперішній час за своїм психічним станом здатний в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 на теперішній час стійким хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, в нього виявляються ознаки психічного розладу у вигляді Легкої розумової відсталості з емоційно-вольовими порушеннями, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. ОСОБА_7 на теперішній час страждає хронічним алкоголізмом. Наразі за своїм психічним станом ОСОБА_7 може приймати участь у судових засіданнях, не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, а потребує застосування лікування з приводу хронічного алкоголізму.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення щодо ОСОБА_7 повторної стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи, з огляду на те, що за попередніми експертизами обвинувачений визнаний осудним, будь-якими психічними захворюваннями не хворіє, в судових засіданнях поводить себе адекватно, тому відсутні сумніви щодо його психічного здоров`я.

На думку колегії суддів, за відсутності будь-яких сумнівів у висновках судово-психіатричних експертиз, які проведені кваліфікованими спеціалістами за результатами спостереження за обвинуваченим, така позиція суду першої інстанції є обґрунтованою.
Наразі і під час апеляційного розгляду не встановлено будь-яких об`єктивних даних, що спростовували висновки судово-психіатричних експертиз, проведених в даному кримінальному провадженні, або обставин, які б ставили під сумнів психічне здоров`я ОСОБА_7 .
З огляду на наведене, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що відмова суду у призначенні в кримінальному провадженні повторної стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи призвела до неповноти судового розгляду та незаконності ухваленого судового рішення.

Доводи сторони захисту про необхідність скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки в ході апеляційного розгляду не встановлено, а стороною захисту не наведено будь-яких підстав, передбачених ст. 415 КПК України, для прийняття такого рішення.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За змістом ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Зокрема, в повній мірі враховані ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, дані про особу винуватого, який за місцем проживання характеризується негативно, на спеціальних обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий, при не встановленні обставин, що пом`якшують покарання і доведеності обставин, що його обтяжує вчинення злочину в стані алкогольного сп`янінні та щодо особи з інвалідністю, і обґрунтовано призначено ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

На думку колегії суддів, покарання ОСОБА_7 за санкцією частини статті у визначених судом межах, відповідає загальним засадам призначення покарання, його меті, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_7 призначеного судом покарання, колегією суддів не встановлено. Даних про наявність обставин, що є пом`якшуючими покарання обвинуваченого, з огляду на положення ст. 66 КК України, або можуть бути визнані такими, стороною захисту не надано і з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що вирок районного суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст. 409 КПК України, в тому числі з наведених в апеляційній скарзі захисника обставин, для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді