ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1626/21 Справа № 175/857/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

05 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/857/19, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/857/19, в якій він просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвали суду про відмову в закритті провадження, постановити нові ухвали, якими провадження по кримінальній справі закрити.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вона не підлягає апеляційному розгляду з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, як зазначено в п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі».
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Статтями 307, 309, 392, 395, 396 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, строки оскарження та вимоги до апеляційної скарги та осіб, які мають процесуальне право на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 396 КПК України законодавець передбачив вимоги до апеляційної скарги, у тому числі необхідність зазначення судового рішення, яке оскаржується і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Як слідує з тексту апеляційної скарги ОСОБА_3 неможливо встановити, яке саме судове рішення по справі №175/857/19 він має намір оскаржити в апеляційному порядку, тобто апеляційна скарга не містить необхідну інформацію щодо предмета оскарження, що позбавляє суд апеляційної інстанції надати оцінку доводам викладеним в апеляційній скарзі.
Крім того, слід зазначити, що апеляційна скарга ОСОБА_3 складена з використанням нецензурної лексики.

Так, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій, констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи пп. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Таким чином, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Водночас використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/857/19 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2