Справа № 714/150/22
Провадження № 1-кс/714/46/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2022 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Чернівецького ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686 від 05 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Герцаївського районного суду за погодженням з прокурором звернувся слідчий відділення СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 05 березня 2022 року близько 17:50 год., в пішому порядку прибув ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 до контрольно-пропускного пункту «Порубне» в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області.
В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, маючи при собі паспорта громадянина Португалії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , за сприяння у безперешкодному перетині кордону на виїзд з України, у зв`язку тим, що він в період з 24 лютого 2022 року по 05 березня 2022 року перебував на території України та чітко володів інформацією про те, що мобілізації підлягають військовозобов`язані віком від 18 до 60 років та з метою уникнення призову до Збройних Сил України, маючи на меті перетнути державний кордон України під час режиму воєнного стану, надав неправомірну вигоду інспектору прикордонної служби сержанту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 300 доларів США, а саме три купюри номіналом по 100 доларів США кожна, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 05.03.2022 становить 8776 гривень 47 копійок.

Слідчий просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній може ухилятися від слідства та крім цього, існують ризики, що підозрюваний буде переховуватися від досудового розслідування та суду, може здійснити вплив на свідків або скоїти інше кримінальне правопорушення.
Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання.
Підозрюваний та його захисник зазначили на безпідставність клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, в задоволенні якого просили відмовити, та не заперечували проти обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів на підтвердження тих ризиків, про які він зазначив у клопотанні.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали додані до клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів клопотання було встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686 від 05 березня 2022 року було внесено відомості про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
06.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зазначенням, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.
Проте, слідчий суддя не погоджується із таким висновком слідчого, оскільки в судовому засіданні прокурором та слідчим не надано доказів на підтвердження тих ризиків, про які вони зазначили у клопотанні. Стороною обвинувачення не доведено та не наведено переконливих мотивів, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Оцінивши надані суду докази у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що немає жодних підстав стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення чи переховуватися від слідства та суду, або ж будь-яким іншим чином буде перешкоджати досудовому слідству.
Крім того, у справі Європейського суду з прав людини «Алєксандер Макаров проти Росії» від 12 березня 2009 року зазначено: «Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами».
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи вищевикладене та висновок Європейського суду з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11 липня 2006 року про те, що «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою», слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Також, слідчий суддя враховує обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проживає разом з батьками.
Враховуючи вищевикладене, лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання за його вчинення в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як на то посилається слідчий у своєму клопотанні.
Даний висновок суду узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, де серед іншого зазначено, що «хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину…»
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_5 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати останньому житло за місцем його фактичного проживання в певний період часу та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Саме такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків та запобігти спробам підозрюваного продовжити протиправну діяльність.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В::

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати місце проживання з 22:00 год. по 07:00 год. строком на два місяці, тобто з 07 березня 2022 року по 07 травня 2022 року включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду із встановленою ними періодичністю;

- не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з-під варти із залу суду негайно.
Строк дії ухвали до 07 травня 2022 року.
Виконання даної ухвали доручити слідчому СВ Чернівецького ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя