Справа № 308/1109/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001185 про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок отримання грошової винагороди, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи прийняти участь у незаконному переправленні групи осіб через державний кордон України.

Так, в його обов`язки входила доставка трьох громадян Індії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , від їхнього таємного місця утримування до державного кордону України.

19 серпня 2017 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 на автомобілі Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , прибув до підвального приміщення в м. Ужгород, точної адреси слідством не встановлено, де переховувалися вищевказані громадяни Індії, які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України, посадив їх до автомобіля у багажне відділення та розпочав рух в напрямку державного кордону України для подальшого їх доставлення в прикордонно-контрольований район, з метою таємного нелегального переправлення до Словацької республіки поза пунктами пропуску через державний кордон.

Однак, о 00 годин 28 хвилин 20 серпня 2017 року автомобіль Skoda Octavia, номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху на об`їзній дорозі М-08, навпроти в`їзду на вулицю Гранітну в м. Ужгород. Під час огляду салону автомобіля працівниками поліції було виявлено трьох громадян Індії без будь-яких документів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинена щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся.

Вказав, що того вечора, йому передзвонив маловідомий знайомий, який попросив підвести трьох осіб. При цьому, зазначив, що місце куди слід підвезти останніх повідомить згодом. В подальшому, він забрав їх з об`їздної в районі кар`єра, біля кафе "Рів`єра" та був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

Запевнив, що в майбутньому не буде вчиняти таких правопорушень та просив суворо його не карати.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим у вчиненні вказаного злочину, його вина стверджується іншими зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що в ніч з 19 на 20 серпня 2017 він здійснював патрулювання разом з ОСОБА_13 , та близько 00.30 год. 20.08.2017 ними було зупинено автомобіль Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_3 НОМЕР_2 , за порушення правил дорожнього руху на об`їзній дорозі м. Ужгород поблизу вул. Гранітна. Підтвердив, що водієм даного автомобіля був саме обвинувачений та вказав, що при поверхневому огляді салону автомобіля він помітив трьох іноземців, які знаходились у багажному відділенні автомобіля. Додав, що водій не зміг пояснити хто вони такі та що вони роблять в автомобілі, після чого на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні дав аналогічні пояснення та підтвердив, що тої ночі він здійснював патрулювання по Об`їзній дорозі м. Ужгорода, де ним спільно з ОСОБА_12 був зупинений автомобіль під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому було виявлено трьох іноземців.

Крім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

-даними повідомлення про виявлення кримінального правопорушення №5/3-1143 від 22.08.2017 з міжрайонного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 та рапортом інспектора УПП ОСОБА_13 з повідомленням про виявлення на об`їзній дорозі м. Ужгород поблизу вул. Гранітна трьох осіб Індії, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України;
-протоколом огляду місця події від 20.08.2017 року, відповідно до якого було оглянуто автомобіль Skoda Octavia, номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , в якому слідував гр. ОСОБА_4 , а у багажнику вказаного автомобіля знаходились троє осіб чоловічої статі Індійської зовнішності. В ході огляду було вилучено балаклаву зеленого кольору, рацію та автомобіль. Також на доданій до протоколу фото таблиці зображений автомобіль та його багажне відділення з іноземцями в середині;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.08.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 на світлині №2 впізнає громадянина, яким є ОСОБА_4 та який 20.08.2017 року перевозив у багажному відділенні автомобіля Skoda Octavia, номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , трьох іноземців;
-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.08.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на світлині №3 впізнає громадянина, яким є ОСОБА_4 та який 20.08.2017 року перебував за кермом автомобіля Skoda Octavia, номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , з трьома іноземцями в багажнику;
-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.08.2017 року, відповідно до якого свідок Malkeet Singh на світлині №3 впізнає особу водія, яким є ОСОБА_4 та який 20.08.2017 року перевозив його з метою переправлення через кордон до країн ЄС;
-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.08.2017 року, відповідно до якого свідок Sunil Dutt на світлині №1 впізнає особу водія, яким є ОСОБА_4 , який 20.08.2017 року перевозив його на автомобілі Skoda Octavia, номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , з метою подальшого нелегального переправлення через кордон до країн ЄС;
-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.08.2017 року, відповідно до якого свідок Manpreet Singh на світлині №3 впізнає особу водія, яким є ОСОБА_4 , який 20.08.2017 року повинен був його привести до державного кордону України з Європою для подальшого нелегального перетину кордону;
-даними аудіозапису на диску з допитом свідка під час досудового розслідування громадянина Індії ОСОБА_8 , даними аудіозапису на диску з допитом свідка під час досудового розслідування громадянина Індії ОСОБА_10 та даними аудіозапису на диску з допитом свідка під час досудового розслідування громадянина Індії ОСОБА_6 , відповідно до яких допитані свідки пояснили, що прибули на територію України через міжнародний пункт пропуску «Одеса-аеропот» в різний період часу, потім автомобілем дістались до м. Ужгород з метою подальшого незаконного перетину державного кордону з України в одну із країн ЄС.
Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази, надані учасниками кримінального провадження.
Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.
Таким чином, оцінюючи кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинена щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 ККУкраїни.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, є особою молодого віку, має сім`ю, постійне місце проживання та у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, не веде аморальний спосіб життя, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та суду не надано відомостей про його перебування на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття та повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та враховуючи положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 332 КК України.

З урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, враховуючи процесуальну позицію прокурора щодо можливості застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, на думку суду, обвинуваченому ОСОБА_4 не може бути призначено додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину і по теперішній час ніде не працює, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не застосовується.
Суд вважає, що призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на майно, що було вилучене в ході проведення огляду місця події від 20.08.2017 підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 174 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2017 на вилучене в ході проведення огляду місця події від 20.08.2017 майно скасувати.
Речові докази:
1) транспортний засіб марки Skoda Octavia, номерний знак Словаччини НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію до нього повернути власнику або іншій уповноваженій на те особі;
2) балаклаву (головний убір) зеленого кольору, яку запаковано в спецпакет №4253651 знищити;

3) рацію (радіопередавач, пристрій, призначений для прийому і/або передачі радіохвиль), яку упаковано в спецпакет №4253557 конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1