Ухвала
11 жовтня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-4284зно21
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд

вироку Херсонського обласного суду від 15 травня 2000 року та ухвали Верховного Суду України від 18 липня 2000 року за нововиявленими обставинами,
встановила:
До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд вказаних судових рішень за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду

від 29 вересня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_2 залишено без руху

та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
У межах строку, встановленого для усунення недоліків, засуджений

ОСОБА_2 повторно звернувся до Верховного Суду з аналогічною заявою. Проте, допущених раніше недоліків засуджений не усунув і не дотримався вимог

ч. 2 ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК),

що не дає можливості суду вирішити питання про відкриття провадження

за нововиявленими обставинами.
Засуджений ОСОБА_2 так і не зазначив у поданій заяві, коли саме

та з якого джерела йому стало відомо про розсекречення цих документів,

що стали підставою для звернення до касаційного суду із заявою про перегляд рішень за нововиявленими обставинами.
Також, ОСОБА_2 в заяві так і не навів обґрунтування з посиланням

на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено в ч. 2 ст. 459 КПК та які є підставами для здійснення кримінального провадження в порядку глави 34 цього Кодексу. У поданій заяві,

як і в попередній, він посилається на незгоду із судовими рішеннями щодо оцінки доказів та кваліфікації його дій, що не є підставою для перегляду судових рішень

за нововиявленими обставинами.
Крім того засуджений вказує на те, що судове рішення, яке підлягає перегляду

за нововиявленими обставинами, було постановлено Херсонським обласним судом, як судом першої інстанції. Однак, на даний час Херсонський апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо перегляду таких судових рішень.

А тому, на думку засудженого, вирок апеляційного суду має переглянути

за нововиявленими обставинами Верховний Суд.
З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_2 був засуджений вироком Херсонського обласного суду від 15 травня 2000 року.
Згідно з ч. 1 ст. 33 КПК апеляційні суди не є судами першої інстанції у зв`язку

зі зміною чинного законодавства України і позбавлені можливості здійснити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, а відтак розгляд заяви особи, засудженої вироком апеляційного суду повинен відбуватись у суді першої інстанції за місцем вчинення злочину.

Тому, Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_2 на те, що відповідно

до положень ч. 1 ст. 463 КПК із заявою про перегляд вироку Херсонського обласного суду від 15 травня 2000 року за нововиявленими обставинами засуджений має право звернутись до суду першої інстанції з урахуванням норм

ст. 32 КПК щодо територіальної підсудності.

Поміж іншого, ОСОБА_2 надіслав свою заяву знову без підпису,

при цьому посилається на ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», в якій зазначено, що застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Однак таке посилання засудженого є необґрунтованим, оскільки у даному випадку заява подається в порядку Глави 34 КПК з дотриманням положень

ст. 462 КПК, якими у тому числі передбачено, що заява підписується особою,

яка її подала. Надіслана засудженим фотокопія підпису на окремому аркуші

не вказує на виконання ним вимог цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Таким чином, заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК, суддя
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського обласного суду від 15 травня 2000 року та ухвали Верховного Суду України від 18 липня 2000 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1