Справа № 199/9661/21
ВИРОК
іменем України

06.12.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000580, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 16.08.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/6240/21 від 16.08.2021, ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин.
14.09.2021 вказаний вирок суду набрав законної сили та 18.10.2021 був прийнятий до виконання Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
16.11.2021 ОСОБА_3 прибув до Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, де провідний інспектор Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області того ж дня попередив ОСОБА_3 під особистий підпис про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді 120 годин громадських робіт.
22.11.2021 ОСОБА_3 отримав направлення до відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної ради у м. Дніпро для подальшого відбування покарання, у виді громадських робіт; згідної^ якого останній мав приступити до робіт з 23.11.2021.
Того ж дня, 22.11.2021 (більш точний час встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим), перебуваючи в Амур-Нижньодніпровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді 120 годин громадських робіт, ОСОБА_3 , будучи ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання діючи умисно, письмово, у пояснювальному бланку категорично, відмовився від відбування покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , з 23.11.2021 по 30.11.2021 продовжує ухилятись від відбування покарання, до громадських робіт не приступив.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:
-письмова заява ОСОБА_3 , складена у присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої усвідомлена, відповідає внутрішній волі сторони захисту, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, кримінальним проступком, який представляє підвищену соціальну небезпеку, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченої.

Останній має постійне місце проживання, де характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щиросердне каяття ОСОБА_3 .

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його судимість за умисний злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, та те, що обвинувачений вчинив новий умисний кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, тобто, рецидив злочинів, що за ст.34, п.1 ч.1 ст.67 КК України суд вважає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді арешту, оскільки суд вважає, що таке покарання зможе забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Оскільки покарання призначене за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.08.2021 року у вигляді 120 годин громадських робіт обвинувачений ОСОБА_3 не відбув, суд вважає за необхідне на підставі ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України приєднати до покарання, призначеного обвинуваченому за даним вироком, не відбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді 15 днів арешту (одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт).

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту.

На підставі ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання за даним вироком, приєднати покарання у вигляді 15 днів арешту, не відбуте засудженим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.08.2021 року, і, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) місяців та 15 (п`ятнадцяти) днів арешту.
Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та затримання засудженого органом поліції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня наступного за днем його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1