УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
13.05.2021 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в якій скаржник просив суд скасувати зазначену постанову.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що постановою слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року, яку скаржником було отримано 07.05.2021 року, кримінальне провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова є передчасною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, скаржник зазначає, що слідча ОСОБА_5 , перед закриттям кримінального провадження, не виконала численні вказівки прокурорів по кримінальному провадженні, з приводу слідчих дій, які необхідно було провести. Крім того, слідчий задовольнивши його численні клопотання з приводу проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, фактично їх не провела. Скаржник вказує, що у кримінальному провадженні необхідно провести наступні слідчі (розшукові) дії: провести одночасний допит ОСОБА_6 та його, ОСОБА_3 , а також свідків, витребувати з ДФС дані про доходи ОСОБА_6 , провести впізнання за фотознімками ОСОБА_6 свідком ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 , встановити інших свідків у кримінальному провадженні, провести обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , провести допит можливо причетної до вчинення злочину ОСОБА_9 . Скаржник звертає увагу слідчого судді на те, що у даному кримінальному провадженні, окрім епізоду з заволодінням його грошовими коштами, розслідуються також і епізоди з заволодінням ОСОБА_6 грошовими коштами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також мають статус потерпілих. Разом з цим, жодних слідчих дій з метою розслідування обставин заволодіння їх грошовими коштами слідством не проведено. Також скаржник звертає увагу слідчого судді на те, що у постанові про закриття кримінального провадження слідча вказала, що у діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в той час, як кримінальне провадження розслідувалось за ч. 2 ст. 190 КК України. Крім того, на переконання скаржника, оскаржувана постанова містить грубі процесуальні помилки, не відповідає матеріалам провадження та вимогам КПК України, свідчить про невстановлення елементарних подій і обставин у провадженні, не містить належного обгрунтування висновків щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчими, свідчить про ігнорування та перекручення слідчим отриманих доказів та результатів проведених слідчих дій, свідчить про ненадання слідчим належної об`єктивної оцінки наявним у справі доказам, не містить обґрунтувань щодо існування об`єктивних перешкод для проведення необхідних слідчих дій (які дотепер не були проведені слідчими), не містить обґрунтувань щодо неможливості подальшого отримання доказів у ході досудового розслідування

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Підтримав подані до початку судового розгляду клопотання.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував вказуючи, що наразі у нього відсутня можливість надати суду матеріали кримінального провадження, оскільки вони були передані на вивчення до СУ ГУНП у м. Києві.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали,заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з постанови слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року, винесеної в рамках кримінального провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому, як вбачається з тексту постанови, слідчий виходив з того, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження не встановлено доказів того, що дії ОСОБА_6 з приводу отримання нею грошових коштів від ОСОБА_3 були здійснені з метою викликання в останнього впевненості у вигідності чи обов`язковості передачі таких грошових коштів, оскільки під час надання показів потерпілий ОСОБА_3 не вказував про обставини того, що зможе отримати якусь вигоду від ОСОБА_6 взамін надання їй грошових коштів у борг, а також не зазначав про обов`язковість передання цих коштів, тобто, на переконання слідчого, а ході досудового розслідування кримінального провадження не було зібрано достатніх доказів вважати, що ОСОБА_6 в момент отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_3 мала на меті їх привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Разом із цим, у судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що слідчим у мотивувальній частині постанови від 22.12.2020 зазначено про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в той час, як досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Крім того, як вбачається з тексту постанови та наданих скаржником матеріалів, в рамках даного кримінального провадження прокурором надавались вказівки з приводу проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, які однак не були виконані, так само як не були проведені і слідчі (розшукові) дії про проведення яких у своїх, задоволених слідчим клопотаннях, просив потерпілий ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий суддя враховує також і те, що присутній у судовому засіданні прокурор жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, що є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи потерпілого ОСОБА_3 з приводу незаконності та необґрунтованості постанови слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року відповідають дійсності.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України слідчим була допущена неповнота проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі обставини події були з`ясовані в повному обсязі, що свідчить про грубе порушення вимог процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження та його передчасність, у зв`язку з чим постанова слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року про закриття вказаного кримінального провадження підлягає скасуванню. Разом із цим, вбачається необхідним зобов`язати уповноважену особу (слідчого) СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та провадити його з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині даної ухвали, провівши всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування обставин кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Зобов`язати уповноважену особу (слідчого) СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0011306, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та провадити його з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині даної ухвали, провівши всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування обставин кримінальних правопорушень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1