Номер провадження: 11-сс/813/376/22
Номер справи місцевого суду: 521/1525/22 1-кс/521/500/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 24.01.2022, якою в межах кримінального провадження №0000134 від 21.01.2022, відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, працюючого по найму, одруженого, маючого на утриманні 3-х дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000134 від 21.01.2022 було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. до 06 год. наступної доби, строком до 22.03.2022, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування була доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, проте не було доведено, що ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду.
Окрім того, слідчий суддя врахувавши, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні трьох дітей, має постійне місце проживання, дійшов до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурорОСОБА_6 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а тому відсутність доказів, що ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування не можна представляти як таке, що залежить від волі підозрюваного і, тим більше, обумовлює застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки особу було затримано в порядку, передбаченому КПК України;

- слідчий суддя зазначаючи про наявність в кримінальному проваджені ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його дружини, яка є свідком у кримінальному провадженні;

- обставини, якими керувався слідчий суддя, що характеризують підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний стан, наявність постійного місця проживання хоча і характеризують ОСОБА_7 позитивно, проте враховуючи обставин та характер кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити ризики до маловірогідності чи до їх виключення на цьому етапі досудового розслідування.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановлені ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.
З огляду на те, що сторонами кримінального провадження не оскаржується обґрунтованість інкримінованої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України є обґрунтованою та полягає у тому, що він приблизно о 16:50 год., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , коли за телефонним викликом на місце події прибув наряд працівників поліції у складі інспекторів сектору протидії домашньому насиллю ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. лейтенанта поліції ОСОБА_10 та капітана поліції ОСОБА_11 , на законну вимогу про припинення вчинення протиправних дій не реагував, став висловлюватися у бік працівників правоохоронного органу нецензурною лайкою з мотивів своєї неприязні до них, як працівників правоохоронного органу.

Після того, як ОСОБА_10 , виконуючи покладені на нього службові обов`язки, запропонував ОСОБА_7 у разі наявності у нього добровільно видати заборонені у вільному обігу речі чи предмети, ОСОБА_7 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності працівника правоохоронного органу, почав виштовхувати ОСОБА_10 з вхідних дверей квартири та у подальшому, тримаючи в правій руці металевий ключ наніс ним один удар в голову інспектору сектору протидії домашньому насиллю ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. лейтенанту поліції ОСОБА_10 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» належить до працівників правоохоронних органів, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Зазначена підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Разом із тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що в даному провадженні існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що: ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, санкція якого передбачає відповідальність у виді обмеження волі на строк до 5-ти років або позбавлення волі на той самий строк.
Проте, одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, зареєстрований та має постійне місце проживання у м. Одесі, одружений (а.с. 45) та має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей 2013 та 2014 р.н. (а.с. 42-44), тобто в останнього наявні міцні соціальні зв`язки.
Окрім того, з часу повідомлення ОСОБА_7 про підозру до розгляду апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції, прокурором не надано жодного підтвердження впливу останнього на свідків та потерпілого з метою зміни ними своїх показань на користь підозрюваного, тому апеляційний суд вважає недоведеним ризик можливого впливу на свідків та потерпілого в зазначеному провадженні.
Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з моменту його застосування, останній з`явився до суду для участі в апеляційному розгляді, в тому числі апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 24.01.2022, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4