Ухвала
03 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 343/1493/20
провадження № 51-5585ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4

в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2021 року щодо останнього,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення щодо ОСОБА_5 .
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2021 року з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, при цьому до касаційної скарги долучає копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року.
Сформульована вимога до суду касаційної інстанції містить суперечність з доданою відповідно до приписів ч. 5 ст. 427 КПК копією оскарженого судового рішення, що позбавляє суд визначити межі перегляду у відповідності до ст. 433 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не є предметом перегляду судом касаційної інстанції, оскільки, відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Захисник в касаційній скарзі зазначає про недопустимість показань свідків

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак не обґрунтовує з посиланням

на норми процесуального закону, яких порушень допустився суд апеляційної інстанції

в частині оцінки цих доказів.
Крім того наводить доводи про недотримання судом приписів ст. 94 КПК при дослідженні доказів, проте не конкретизує які саме докази досліджені судом апеляційної інстанції з порушенням процесуального закону при перегляді вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 , з огляду на межі та порядок, визначені статтями 404, 405 цього Кодексу.
Також захисник стверджує про відсутність будь-яких доказів, які б доводили причетність засудженого до вчиненого кримінального правопорушення, при цьому не спростовує тих доказів, які покладені в основу обвинувачення, та недопустимими визнані не були.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд, при цьому припинено діяльність Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України.
Однак, усупереч вимог КПК, захисник звернувся до суду касаційної інстанції

з касаційною скаргою, яку адресував Верховному Суду України.
Наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної

скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3