ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/17/22 Справа № 703/4226/21 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000940 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2021 року клопотання слідчого ОСОБА_8 задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 54 дні, в межах строку досудового розслідування - по 20 лютого 2022 року, без права внесення застави.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що досудовим слідством встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, останній ймовірно вчиняв за попередньою домовленістю групою осіб відтак, слідчий суддя не виключає можливості того, що підозрюваний може вплинути на інших, ймовірно причетних осіб до вчиненого злочину та перешкоджати слідству.
Незважаючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, проте характер та тяжкість вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обираючи підозрюваному ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд не повній мірі дослідив всі обставини, а відтак і прийшов до помилкових висновків.

В оскаржуваній ухвалі відсутні обґрунтування з посиланням на докази неможливості запобігання зазначеним в клопотанні ризиками шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин відсутні підставі вважати, що прокурором доказано існування зазначених в ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, або хоча одного з них.

Під час обшуку в будинку ОСОБА_7 сторона обвинувачення вилучила паспорт громадянина України для виїзду за кордон України, що підтверджується наведеним в протоколі обшуку від 19.12.2021 року.

Вказує, що пред`явлена його підзахисному підозра є необґрунтованою, а причетність до вчинення злочину не підтверджується, оскільки у показах свідків маються різнобіжності у періоді часу, протягом якого часу був вчинений злочин.

Також зазначає, що розшук його підзахисного оголошено без відповідних на те підстав, так як докази переховування ОСОБА_7 відсутні.

Крім того, протоколи допиту свідків не містять відомостей, що ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , отже ці особи не були очевидцями вчинення ОСОБА_7 передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального карного діяння.

Не відповідає дійсності наведене в оскаржуваній ухвалі, що під час допиту свідка ОСОБА_11 в передбаченому порядку ст. 225 КПК України, він заявив про побоювання за своє життя і життя батьків через можливі спроби ОСОБА_7 вчиняти фізичні і психологічний тиск. Клопотання слідчого, додані матеріали, таких відомостей не містить, як і доказів на їх підтвердження.

Захисник зазначає, що порушуючи вимоги ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя не оцінив обставин про молодий вік ОСОБА_7 (20 років); міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання; його виключно позитивну репутацію; відсутність судимості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000940 від 18.12.2021 року за ч. 2 ст. 121 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 17.12.2021 року у період часу із 20 год.00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшли у квартиру за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де, будучи у приміщенні вітальні, нанесли численні удари, не встановленими у ході слідства, предметами по голові, тулубу та кінцівках потерпілому, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, у виді мало кровності внутрішніх органів венаслідок крововиливів у товщу тканини від травми голови, тулубу і кінцівок, від яких ОСОБА_10 помер у вказаній квартирі.
28 грудня 2021 року ОСОБА_7 , в приміщенні суду, безпосередньо вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується власноручним підписом підозрюваного.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи судом першої інстанції.
Колегією суддів встановлена наявність порушень вимог КПК України, допущених у ході провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.03.2008 року № 2 «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» зазначено, що при розгляді подання про тимчасове обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина суддя перевіряє, чи відображено в ньому всі необхідні дані для їх розгляду, чи підписане воно повноваженою службовою особою і чи погоджене воно у визначених законом випадках з прокурором, вивчає матеріали оперативно-розшукової, контррозвідувальної або кримінальної справи, за необхідності вислуховує суб`єкта внесення подання і виносить умотивовану постанову про задоволення подання або відмову в такому задоволенні. Обсяги надання матеріалів справи визначаються суддею. Невиконання законних вимог судді може бути підставою для відмови в задоволенні подання.

Таким чином, в разі якщо клопотання обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим або іншим учасником кримінального провадження, який має право на його подання, доводів, не підписане повноваженою службовою особою або підписано неповноважною особою тощо, у такому випадку слідчий суддя відмовляє в задоволенні такого клопотань.

З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2021 року слідчий ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 1), яке погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , проте не підписане воно повноваженою службовою особою, а саме слідчим СВ ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 (а.с.1 на звороті).

Крім того, слідчий суддя не звернув увагу на те, що як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 2) від 18 грудня 2021 року в кримінальному проваджені № 0000940 містить відомості про особу, яку повідомлену про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Особа, якій застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В матеріалах відсутні процесуальні документи про уточнення анкетних даних підозрюваного. Крім того, слідчий суддя постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу не навів належних та допустимих доказів, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , 26 червня 2001 року, є однією і тією самою особою.
Поза увагою слідчого судді також залишилось те, що до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було докладено будь-яких даних про вручення ОСОБА_7 копії клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.184, ст. 199 КПК України копія клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання повинно надатись підозрюваному не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 184 КПК України сторону обвинувачення зобов`язано додати до клопотання підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та відповідних матеріалів. Між тим, стороною обвинувачення підтвердження того, що підозрюваному вручене клопотання та відповідні матеріали, надане не було.
На думку колегії суддів, що слідчий суддя під час розгляду даного клопотання надав час захиснику та підозрюваному для ознайомлення з клопотанням слідчого та відповідних матеріалів, даний факт підтверджується Журнал судового засідання (а.с. 67-68) не можу бути розцінена як підтвердження факту виконання стороною обвинувачення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Таким чином зазначений вище документ, а саме журнал судового засідання, колегія суддів не може розцінити як доказ належного вручення ОСОБА_7 копії клопотання та матеріалів, якими це клопотання обґрунтовується, із чого робить висновок, що зазначені документи підозрюваному не вручені. Наведене свідчить про те, що стороною обвинувачення при скеруванні до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 були допущені порушення вимог ч.2, п.3 ч.3 ст. 184 КПК України, що унеможливлювало прийняття слідчим суддею цього клопотання до провадження та його розгляду.

Розглянувши за наведених вище обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя порушив указані вимоги КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені вище порушення вимог КПК України перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням наведеного Апеляційній суд вважає, що постановляючи ухвалу про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не забезпечив об`єктивного, всебічного та неупередженого розгляду, постановив необґрунтоване судове рішення, що не відповідає нормам КПК, Конвенції, а також практиці ЄСПЛ.
За наявності наведених вище істотних порушень вимог кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Оскільки стороною обвинувачення до суду направлено клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , яке не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2021 року скасувати та постановити нову.

В задоволенні клопотання слідчого відділу поліції № 2 ЧРПУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відмовити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з-під варти, негайно.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2