Справа №949/1279/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000122 від 05 липня 2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Балашівка Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 04 серпня 2021 року вироком Дубровицького районного суду Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_4 на початку травня 2021 року (точного часу та дати досудовим слідством не встановлено), на прибудинковій території за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , виявив самосів дикорослих рослин роду конопля, які не став знищувати, а навпаки, достовірно знаючи, що конопля є рослиною, що містить наркотичні речовини та вирощування якої заборонено, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р., діючи умисно, впродовж травня - липня 2021 року створював умови для доведення їх до стадії дозрівання, з метою збору та використання рослин коноплі в подальшому для власних потреб, таким чином здійснив незаконне вирощування рослин конопель у кількості 126 рослин, які згідно висновку експерта, відносяться до рослин роду коноплі і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» включені до Списку № 3 Таблиці І «Рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей».
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.310 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно він, при зазначених в обвинувальному акті обставинах з травня 2021 року на своїй присадибній ділянці виявив рослини коноплі, які там виросли самі та дійсно створював умови для їх дозрівання. Вказав, що зробив для себе належні висновки та більше такого вчиняти не буде. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.2 ст.310 КК України, як незаконне вирощування конопель особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 310 КК України згідно ст.12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше судимий (а.п.25-26), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.41), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.39).
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України щодо обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в ч.ч.1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статтею 72 цього кодексу.
Судом установлено, що ОСОБА_4 був засуджений 04 серпня 2021 року Дубровицьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік, а тому в даному випадку ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим на підставі ч.4 ст.70 КК України, оскільки даний злочин він вчинив до постановлення вказаного вироку.
Крім того, згідно п. 1 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Тому визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих покарання обставин, характеристику відносно обвинуваченого. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали та приймаючи до уваги, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_4 був засуджений до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік, а інкримінований за цим вироком злочин він вчинив до постановлення попереднього вироку, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 310 КК України, за якою кваліфікуються його дії, призначаючи остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70, ст.72 КК України.
Разом із тим, враховуючи характеризуючі дані про винну особу, його поведінку до і після вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.
Майнова шкода відсутня.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1029,72 грн., згідно вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 Кримінального Кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2021 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст. 72 КК, перевівши менш суворий вид покарання у виді обмеження волі в більш суворий у виді позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення попереднього вироку, тобто з 04 серпня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 1029,72 (одну тисячу двадцять дев`ять гривень 72 копійки).
Речові докази: 126 (сто двадцять шість) рослин, ззовні схожих на рослини конопель, які визнані та приєднані до кримінального провадження № 0000122 в якості речових доказів - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1