справа № 492/115/22
ПОСТАНОВА
Іменем України

04 лютого 2022 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про встановлення адміністративного нагляду відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рівне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, болгарина, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

- 10 листопада 2014 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 02 липня 2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

звільненого 05 червня 2020 року з місць позбавлення волі по закінченню строку відбуття покарання, -
встановив:
Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області звернулося до суду з поданням, в якому просить суд встановити адміністративний нагляд та обмеження відносно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 05 червня 2020 року останній, звільнившись з місць позбавлення волі по закінченню строку відбуття покарання, на шлях виправлення не став, про що свідчать неодноразові правопорушення адміністративного характеру. Після вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_3 двічі попереджався про можливість встановлення адміністративного нагляду, однак вчинив адміністративні правопорушення.
ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти встановлення відносно нього адміністративного нагляду, пояснив суду, що не вчиняв адміністративні правопорушення про які зазначено у поданні та не підписував протоколи про адміністративні правопорушення.

Суд, розглянувши подання, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, вважає, що подання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області не підлягає задоволенню, оскільки воно не обґрунтоване, не засновано на законі та не доведено матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пункті п. «в» ст. 3 цього Закону, за поданням начальника органу Національної поліції. У поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі ст. 10 цього Закону начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обґрунтування доцільності таких заходів. Разом з поданням до суду надсилаються копія вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Відповідно до вимог п. «в» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі зокрема за особливо тяжкий злочин, якщо вони після відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Отже, зі змісту вказаних норм права випливає, що даний примусовий профілактичний захід застосовується до повнолітніх осіб, звільнених з місць позбавлення волі за наявності сукупності 2-х обставин:

- засудження за вчинення певної категорії злочинів,

- небажання такої особи стати на шлях виправлення, що обумовлює її небезпечність для суспільства.

Пунктом «в» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» визначено, що підставами для встановлення адміністративного нагляду є матеріали органів Національної поліції - щодо осіб, зазначених у пункті «в» статті 3 цього Закону.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 28 березня 1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», судам роз`яснено, що перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду щодо осіб, зазначених у п. «в» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», належить перевіряти дані про вчинені ними правопорушення, а також законність та обґрунтованість застосування до них заходів стягнення.

При цьому слід мати на увазі, що адміністративний нагляд може бути встановлений за умови, що після звільнення з місць позбавлення волі особа, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушує громадський порядок, права інших громадян чи вчиняє інші правопорушення і за кожне правопорушення притягувалась до відповідальності у встановленому Законом порядку. Під іншими правопорушеннями слід розуміти такі порушення, що посягають на громадську безпеку чи порядок управління.

Таким чином, адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення воді, і здійснення виховного впливу на них.

Як вбачається з матеріалів справи вироком від 02 липня 2015 року Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Подання про необхідність встановлення адміністративного нагляду мотивоване тим, що ОСОБА_3 неодноразово вчинив адміністративні правопорушення, після яких його було двічі попереджено про можливість встановлення відносно нього адміністративного нагляду, однак він вчинив чергове адміністративне правопорушення.
Перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду за ОСОБА_3 , судом встановлено, що в поданні зазначено, що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності: 08 березня 2021 року за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП; 15 березня 2021 року за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП; 03 жовтня 2021 року за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП; 11 жовтня 2021 року за ст. 173, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП,однак, в порушення вимог ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», до подання не додано доказів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності 15 березня 2021 року за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП; 03 жовтня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 11 жовтня 2021 року за ст. 173, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП. Також, до подання не додано характеристики за місцем проживання ОСОБА_3 , на яку є посилання у поданні.
Наведене об`єктивно не може свідчити про систематичні вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень і як наслідок його небезпечність для суспільства.
Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні й інші відомості, які б давали підстави вважати ОСОБА_3 таким, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення, наприклад, негативні характеристики з місця проживання тощо.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що подання не відповідає нормативному акту, який регулює питання встановлення адміністративного нагляду за особами звільненими з місць позбавлення волі, що в судовому засіданні не встановлено правових підстав для задоволення подання про встановлення адміністративного нагляду за ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні зазначеного подання.

Вирішуючи питання по суті подання, суд виходив з того, що адміністративний нагляд щодо особи встановлює певні обмеження у її повсякденному житті та поведінці, а тому такий нагляд має бути встановлений з конкретно визначених законодавчих підстав, щоб не допустити обмеження або порушення прав особи, та випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.
Керуючись ст. ст. 3, 5, 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд над особами, що звільнилися з місць позбавлення волі», суд, -
постановив:
У задоволенні подання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про встановлення адміністративного нагляду за ОСОБА_3 - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1