УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 року слідчий судпдя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №001160 від 20.08.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Арциз Одеської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого керівником ТОВ «Сангейт», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001160 від 20.08.2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 19.08.2021 у невстановлений органами досудового розслідування час, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (0,8 %о етилового спирту в крові), достеменно знаючи, що керування транспортними засобами під впливом алкоголю заборонено, приступив до керування автомобілем «BMW 128 I», номерний знак НОМЕР_1 , чим грубо порушив вимоги п/п «а» п. 2.9. «Правил дорожнього руху», введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила), якими передбачено:
п. 2.9. «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
У подальшому, в цей же день близько 23.04 години, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тим самим позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну та контролювати рух транспортного засобу, керуючи технічно справним автомобілем «BMW 128 I», номерний знак НОМЕР_1 , рухався у темний час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю Польського узвозу в Приморському районі міста Одеса, з боку вулиці Грецька у напрямку вулиці Жуковського, на прямій рівній освітленій вуличним ліхтарним освітленням ділянці, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по смузі руху у протилежних напрямках.
Наближаючись до регульованого перехрестя з вулицею Буніна водій ОСОБА_5 вирішив виконати на ньому маневр повороту ліворуч у напрямку вулиці Канатна, проте, в порушення вимог пунктів: 1.5.; 2.3. б); 10.1. Правил, які зобов`язують водія:
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,
заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, вкрай уважним не був, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.
У той самий час по проїзній частині Польського узвозу, у зустрічному для водія ОСОБА_5 напрямку, з увімкненим світлом фар рухався мотоцикл «SUZUKI BURGMAN 400», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 .
Отримуючи об`єктивні ознаки можливого виникнення і розвитку аварійної ситуації, що виразились у виїзді на перехрестя у прямому напрямку мотоциклу, водій якого не вживає заходів для зупинки, ОСОБА_5 невірно оцінив дорожню обстановку, що склалась, вкрай уважним не був, повертаючи ліворуч на регульованому перехресті не переконався, що цей маневр буде безпечним для інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу аж до його зупинки, не дав дорогу мотоциклу, виїхав на зустрічну половину проїзної частини, де допустив зіткнення на зустрічних курсах передньою правою кутовою частиною керованого автомобіля з передньою частиною мотоцикла.
В результаті ДТП водієві ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю на місці пригоди.
Пасажиру цього ж мотоцикла ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток правого колінного суглобу.
Отже, водій автомобіля ОСОБА_5 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3. б); 2.9. а); 10.1. Правил дорожнього руху, гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середньої тяжкості та спричинення смертельних травм потерпілому ОСОБА_8 .
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, до теперішнього часу не змінились. Крім того, продовження строку тримання під вартою обумовлюється необхідність проведення ряду процесуальних дій.
2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що на даний час проводиться досудове розслідування, відсутні висновки експертизи. З огляду на вилучений відеозапис з місця ДТП, вбачається, що саме водієм мотоциклу було порушено правила дорожнього руху, яке виразилось у тому, що водій почав керувати на заборонений сигнал світлофору. Тому вважає, що на даний час обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою є передчасним та необґрунтованим.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, зазначивши, що з підозрою не погоджується.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
20.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, спричинили смерть потерпілого.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 20.08.2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.09.2021 року.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При вирішення питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те, що кримінальне правопорушення призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, у зв`язку з чим, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні продовжує існувати, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Наведені обставини свідчать про продовження існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на незаконний вплив на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_5 активні дії щодо впливу на потерпілих та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки потерпілі та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, зокрема, протоколів допиту потерпілих, на теперішній час потерпілим завдана шкода не відшкодована з боку підозрюваного.

Щодо продовження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує той факт, що відповідно до матеріалів клопотання, підозрюваний неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері дорожнього руху, у зв`язку з чим, вказаний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.
Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, закінчити досудове розслідування, протягом 20 днів з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне: завершити виконання судової автотехнічної експертизи перевірки технічного стану мотоциклу «SUZUKI BURGMAN 400», номерний знак НОМЕР_2 , проведення якої доручено експертам Одеського НДІСЕ, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судової автотехнічної експертизи перевірки технічного стану автомобіля «BMW 128 I», номерний знак НОМЕР_1 , проведення якої доручено експертам Одеського НДІСЕ, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судово-медичної експертизи встановлення причини смерті потерпілого ОСОБА_8 , проведення якої доручено експертам Одеського обласного бюро СМЕ, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судово-медичної експертизи встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_9 , проведення якої доручено експертам Одеського обласного бюро СМЕ, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: відеозапису обставин ДТП, що були зафіксовані стаціонарними відеокамерами КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси (ЦЕНТР «077») і у разі задоволення клопотання провести виїмку відеозапису; призначити комплексну комп`ютерно-технічну та автотехнічну експертизу з дослідження обставин і механізму ДТП, проведення якої доручено експертам Одеського НДІСЕ, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; з урахуванням зібраних доказів у провадженні прийняти рішення щодо необхідності зміни раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 ; допитати підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням зміненої йому підозри; зібрати дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме: відкрити матеріали іншій стороні, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відтак, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,що спричинило смерть людини, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №001160 від 20.08.2021 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 45 (сорок п`ять) днів, до 20.10.2021 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1