ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4804/21 Номер провадження 11-сс/814/76/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 30 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 21.12.2021 року у кримінальному провадженні №0000217 від 24.09.2020 року.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 є адвокатом, а тому, у відповідності до положень п.7 ч.1 ст.480 КПК України, відноситься до кола осіб, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення яким повинно бути вручено в особливому порядку. Однак, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри складено в.о. керівника Полтавської обласної прокуратури, який являється не уповноваженою на те особою. При цьому, повідомлення було вручено прокурором відділу на підставі письмового доручення, що суперечить положенням ст.277 КПК України.
Крім того, при складанні та врученні повідомлення про підозру, а також при роз`ясненні прав ОСОБА_8 стороною обвинувачення порушено вимоги КПК України, повідомлення про підозру містить вільні відомості, а зазначена прокурором правова кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає змісту підозри та частини статті закону про кримінальну відповідальність.
В поданій апеляційній скарзі, із внесеними до неї доповненнями, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 відмовити. Вказує, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 21.12.2021 року відповідає вимогам ч.1 ст.277 КПК України, оскільки складено уповноваженою на те особою та вручено ОСОБА_8 в порядку ч.2 ст.481 КПК України, із врахуванням особливого порядку кримінального провадження та статусу особи підозрюваного.
При цьому, дії ОСОБА_8 кваліфіковано вірно, правильно зазначено обставини кримінального правопорушення, а допущені помилки щодо зазначення стадії замаху носять суто технічний характер.

Крім того, прокурор зазначив, що після вручення ОСОБА_8 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри минуло менше двох місяців, а тому сторона захисту відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України ще не набула права на його оскарження.

На вказану апеляційну скаргу підозрюваний ОСОБА_8 вніс свої заперечення, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення та вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого висновку.
Доводи прокурора про те, що підозрюваний та його захисник передчасно звернулись до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру, оскільки з 21.12.2021, тобто з дати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, не минуло двох місяців, є необґрунтованими, виходячи з такого.
Згідно з п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового провадження повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржено після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
В той же час, зазначеною нормою закону не передбачено порядку оскарження зміненого повідомлення про підозру, що призводить до неоднозначного трактування закону.
Приписами п.51, п.56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, зокрема, з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.
Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.
Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачаться на користь особи.
Колегія суддів також враховує, що встановлення додаткового двомісячного строку на оскарження повідомлення про підозру у зв`язку з його зміною суттєво звужує право підозрюваного на захист, а тому в даному випадку, розглядаючи скаргу захисника на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, всупереч доводам прокурора, слідчий суддя діяв у відповідності до вимог закону.
В той же час, твердження прокурора про безпідставне скасування слідчим суддею повідомлення про підозру ОСОБА_8 є слушними.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України. На підставі п.1 ч.4 ст.216 КПК України визначено підслідність цього злочину за слідчими Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава. Процесуальне керівництво здійснюється Полтавською обласною прокуратурою.
21.12.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
ОСОБА_8 є адвокатом та має безстрокове свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №975 від 29.02.1996.
Приписами ч.1 ст.480 КПК України визначено, що адвокат належить до категорії осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, а тому, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.481 КПК України, повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

Враховуючи, що на момент повідомлення про підозру керівник Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 відповідно до наказу Генерального прокурора №1278а від 16.12.2021 перебував у відпустці, повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, було здійснено виконувачем обов`язків керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 .

Як вбачається з приписів ч.3 ст.11 Закону України „Про прокуратуру у разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника обласної прокуратури.
Отже, перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 , виконуючи обов`язки керівника цієї прокуратури, в розумінні ст.481 КПК України, був керівником регіональної прокуратури, а отже, мав повноваження здійснювати повідомлення про підозру адвокату. Тому підозру адвокату пред`явлено уповноваженою на те особою.

При цьому, у попередньому рішенні від 06.08.2021 про скасування підозри у цьому ж кримінальному провадженні та щодо цієї ж особи слідчий суддя ОСОБА_1 , обґрунтовуючи спеціальний статус підозрюваного, погодився з тим, що перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 , який в день повідомлення про підозру виконував обов`язки керівника Полтавської обласної прокуратури, мав процесуальне право складати та підписувати повідомлення про підозру в межах своїх повноважень особам, зазначеним у ст.481 КПК України, у тому числі, адвокату.
Таким чином, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зробивши висновок про відсутність повноважень в.о. керівника регіональної прокуратури повідомляти про підозру адвокату, увійшов у суперечності зі своїм же висновком про наявність у нього таких повноважень.
Разом з тим, формулювання одним і тим же слідчим суддею взаємовиключних висновків щодо одного і того ж питання у одному і тому ж кримінальному провадженні порушує основні засади судочинства, встановлені ст.129 Конституції України, а саме обов`язковості судового рішення.
Більше того, питання щодо повноважень в.о. керівника регіональної прокуратури повідомляти про підозру адвокату в цьому ж провадженні за аналогічних обставин було предметом апеляційного розгляду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.08.2021 апеляційний суд дійшов висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено та підписано уповноваженою особою.
Колегія суддів не бере до уваги наданий стороною захисту висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення та застосування окремих норм і положень законодавства України, оскільки відповідно до ч.1 ст.242 КПК України у кримінальному провадженні не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Крім того, наданий висновок не є судовою експертизою, а її автори не є судовими експертами. Зміст наданого науково-правового дослідження відображає наукові (доктринальні) погляди на правові норми, процеси і явища, відповідні правовідносини тощо.
Є безпідставними і висновки слідчого судді про відсутність процесуальних підстав щодо вручення підозри ОСОБА_8 іншим прокурором з огляду на таке.
Згідно з дорученням виконувача обов`язків керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 21.12.2021 року вручення ОСОБА_8 підозри у кримінальному провадженні №0000217 доручено прокурору відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 .
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у Постанові від 11.12.2019 року у справі №536/2475/14-к, вручення повідомлення про підозру особам, щодо яких встановлено особливий порядок кримінального провадження, іншою уповноваженою особою за умови, що рішення було прийняте та підписане визначеним на це ст.481 КПК України суб`єктом, не порушує гарантії цих осіб.
Уповноваження іншої особи на вручення повідомлення про підозру адвокату, рішення про здійснення якого прийнято належним суб`єктом, на завершальному етапі здійснення такого повідомлення, не призведе до порушення гарантій, визначених ст.481 КПК України та ст.23 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду з урахуванням ст.481 КПК України звернула увагу на те, що відповідне доручення прокурор може надати лише тій уповноваженій особі, яка здійснювала досудове розслідування або входила до групи, яка призначена для здійснення цього кримінального провадження згідно зі ст.37 КПК України.
Відповідно до постанови керівника Полтавської обласної прокуратури від 26.11.2021 року та витягу з ЄРДР прокурор ОСОБА_6 входить до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво за здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217.
Отже, прокурор ОСОБА_6 мав повноваження на вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру.
При цьому вручене ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, за своїм змістом відповідає вимогам, передбаченим ст.277 КПК України. Це повідомлення у відповідності до приписів ст.278 КПК України вручене прокурором захиснику та підозрюваному 21.12.2021 року, в день його складення.
Відповідно до вимог ч.4 ст.278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно внесені слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У слідчого та прокурора на даний момент розслідування були достатні підстави вважати, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.
При цьому слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про правильність кваліфікації дій особи на даній стадії кримінального провадження. Неточності, допущені прокурором при кваліфікації дій підозрюваного, можуть бути виправлені прокурором шляхом зміни повідомлення про підозру чи пред`явлення обвинувачення, та не тягнуть за собою скасування повідомлення про підозру.
Тому жодних підстав для визнання повідомлення про підозру необґрунтованим чи невідповідності його вимогам кримінального процесуального закону та, як наслідок, його скасування немає.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя, в порушення ч.4 ст.442 КПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» проігнорував висновок Великої Палати Верховного Суду щодо питань вручення повідомлення про підозру особам, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, взявши при цьому до уваги лише окремі думки деяких суддів Великої Палати Верховного Суду та апеляційного суду, які не є судовими рішеннями.
З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді необхідно скасувати в зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та постановити нову, якою в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 відмовити.
Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 30 грудня 2021 року, якою скасовано повідомлення про підозру, скасувати.
Постановити нову ухвалою, якою в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 21.12.2021 року у кримінальному провадженні №0000217, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4