Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

07 вересня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 (ЄРДР № 0000625),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2021 року задоволено клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , продовжено відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 23 жовтня 2021 включно.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.
Відповідно до норм ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
13 червня 2019 року Конституційний Суд України у справі № 4 р/2019 визнав неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Тобто, окремому оскарженню в апеляційному порядку за змістом вказаного рішення КСУ та положень ст.392 КПК України підлягають виключно ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції.
При цьому, оскарження ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, зазначеними положеннями не передбачено.
Відповідно до положень ст.398 Кримінального процесуального кодексу України апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2021 року, оскільки відповідно до приписів ст.392 КПК України ухвала про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції, не підлягає окремому оскарженню.
Частиною 4 статті 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу суду, яка не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені під час судового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі наведеного і керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_2