УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000601 від 12.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000601 від 12.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в якому прокурор просить: накласти арешт на автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , помістивши його на територію майданчику тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, що 11.09.2021 близько 22.00 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася по вул. Василя Стуса в смт. Макарів Бучанського р-ну Київської області, в напрямку центру смт. Макарів, де неподалік будинку 67, здійснила наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по даній автомобільній дорозі в попутному напрямку.

Внаслідок даної ДТП велосипедист ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

12.09.2021 автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

13.09.2021 автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є об`єктом, який зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час досудового розслідування, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, що є підставою для накладення на нього арешту.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якому зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник власника майна також у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду слідчому судді не повідомив.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшла наступного висновку.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000601 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчим суддею встановлено, що долученими до клопотання документами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст.286-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою старшого слідчого Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 від 13.09.2021 вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження та накладення арешту на автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , помістивши його на територію майданчику тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1