Справа № 645/5511/21
Провадження № 1-кп/645/653/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харків у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Уди Золочівсткого району Харківської ообласті, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
Відповідно до ч. 1,2 ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Окрім цього, відповідно до п. З ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктами 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону регламентовано, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Так, ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 «Конституції України», Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 . ОСОБА_4 проживає із ОСОБА_5 та їх неповнолітньою донькою, ОСОБА_6 , в одній квартирі, пов`язаний спільним побутом, має взаємні права та обов`язки. У період часу з 17.04.2020 по 30.07.2021 ОСОБА_4 вчиняв психологічне насильство над своєї колишньою дружиною - ОСОБА_5 , за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а саме: постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 17.04.2020 у справі №645/2064/20 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 07.05.2020 у справі №645/2030/20 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 07.05.2020 у справі №645/2031/20 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14.05.2020 у справі №645/2626/20 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11.01.2021 у справі №645/7375/20 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Окрім цього, відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відносно ОСОБА_4 08.09.2019 по 15.08.2020 складено 4 заборонні приписи: від 08.09.2019 - серії АА №010027; від 18.10.2019 - серії АА №010012; від 11.02.2020 серії АА №010117; від 15.08.2020 серії АА №012318. Таким чином, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних для себе висновків не зробив та продовжив чинити домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 . Так, 30.07.2021 приблизно о 20-22 год ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , їх неповнолітньою донькою, ОСОБА_6 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, з мотивів стійких особистих неприязних відносин із колишньою дружиною, із якою він має спільний побут та мешкає в одній квартирі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно, з метою задоволення власних потреб спровокував словесний конфлікт з останньою, під час якого погрожував їй фізичною розправою, ображав в грубій формі нецензурними словами, залякував останню, принижував її гідність, розтрощив меблі, які знаходились в кухні, пошкодив їх мобільний телефон, чим вчинив психологічне насильство. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив психологічні страждання потерпілій, погіршення якості її життя, завдавши шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, побоювання за свою безпеку, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки до пригніченого стану, погіршення її фізичного та психологічного самопочуття, втрати позитивних емоцій та жаги до життя, у зв`язку із чим ОСОБА_5 була вимушена неодноразово звертатись з метою захисту своїх прав із заявами до правоохоронних органів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що дійсно він вчиняв домашнє насильство в сім`ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним кримінального діяння, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, тобто домашнє насильство - умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_4 , суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, його наслідки, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді обмеження волі із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України та застосувати відповідно до ст..91-1 КК України обмежувальні заходи в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення.
Потерпілою цивільний позов не зявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Застосувати до ОСОБА_4 строком на два місяці, обов`язки передбачені п.п. 1, 3 та 4 ч.1 ст. 91-1 КК України:
- Перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_7
- Не наближатися до місця проживання потерпілої ОСОБА_7
- Заборонити листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 та інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий суддя: