Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5846/21
Провадження № 1-кп/644/693/21
ВИРОК
Іменем України
11 листопада 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000445 від 01.06.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованої, не заміжньої, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої 08.06.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.04.2021 приблизно о 07 годину 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 побачила на столі мобільний телефон «Tecno Mobile POP 4 (BC2)» в корпусі зеленого кольору. Після цього обвинувачена ОСОБА_4 , діючи відповідно до раптово виниклого у неї умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, підійшла до столу та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала вищевказаний мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_5 , вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/12557-ТВ від 08.06.2021 - 1620 гривень. В подальшому обвинувачена ОСОБА_4 з місця вчинення злочину пішла. Викраденим мобільним телефоном «Tecno Mobile POP 4 (BC2)» розпорядилась на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачена в ході судового розгляду свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України визнала в повному обсязі та пояснила, що 05.04.2021 вранці приблизно о 07 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 , при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, викрала мобільний телефон «Tecno Mobile POP 4 (BC2)» в корпусі зеленого кольору, який належав потерпілому ОСОБА_5 . При цьому, обвинувачена просила суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись її поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, про що надала письмову заяву; пояснила, що шкодує про скоєне.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини у скоєному, її вина підтверджується поясненнями потерпілого та зібраними в ході досудового розслідування документами.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що вранці 05.04.2021 при обставинах зазначених в обвинувальному акті в нього було викрадено мобільний телефон марки «Tecno Mobile POP 4 (BC2)» в корпусі зеленого кольору. Зазначив, що на момент розгляду справи будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої він не має, в подальшому питання щодо відшкодовування шкоди, спричиненої злочином планує вирішувати в порядку цивільного судочинства. При вирішені судом питання щодо призначення міри покарання обвинуваченій просив призначити покарання в мінімальних межах санкції інкримінуємої ОСОБА_4 статті. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву, зазначивши, що положення та наслідки судового розгляду у вказаному порядку розуміє.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.

3 урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєному доведена повністю і дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, інкримінуєме діяння обвинувачена скоїла у стані вагітності, на момент розгляду справи в суді на утриманні у обвинуваченої ОСОБА_4 знаходиться малолітній син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за скоєне, суд виходить з положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставини його вчинення, особу винної, яка визнала себе винуватою у вчиненому; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання .

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останню та попередити вчинення нею нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 скоїла інкримінуємий їй злочин до ухвалення вироку Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 08.06.2021 року, яким вона була засуджена за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, остаточне покарання суд призначає за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, і вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При вирішенні питання щодо можливості звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.79 КК суд виходить з того, що значення інституту звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають малолітніх дітей, полягає у тому, що за його допомогою держава намагається задовольнити передусім інтереси дитини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , 2021 року народження .

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, відсутності спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченої до вчиненого, яка в судовому засіданні обіцяла не допускати в подальшому протиправної поведінки та просила суворо не карати, надавши їй можливість працевлаштуватися та відшкодувати потерпілому завдану шкоду, суд вважає за можливе у відповідності до ст.79 КК звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК. Адже, на переконання суду, таке звільнення від відбування покарання надасть можливість обвинуваченій виправитися без ізоляції від суспільства та задовольнить передусім інтереси її дитини.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що в такий спосіб будуть досягнуті не лише спеціальні самостійні цілі кримінальної відповідальності, а й врегульовані суспільні відносини, що складаються між матір`ю і дітьми, жінкою і державою, тобто буде досягнуто загальноправових цілей регулювання суспільних відносин і забезпечення правопорядку в державі.

Завдяки інституту звільнення від відбування покарання жінок, які мають малолітніх дітей, суд дає обвинуваченій ОСОБА_4 можливість виправитися без ізоляції від суспільства, та інших реальних обмежень, характерних для позбавлення волі. На думку суду звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування покарання у відповідності до ст.79 КК сприятиме побудові здорового соціального фундаменту для майбутнього життя її малолітнього сина . Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

Під час досудового розслідування та під час судового розгляду відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався, підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/12557-ТВ від 08.06.2021 року у сумі 514 гривень 86 копійок слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки .

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_4 призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.79 КК України звільнити звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/12557-ТВ від 08.06.2021 року у сумі 514 гривень 86 копійок на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1