Справа №523/504/20
Провадження №1-кп/523/459/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0000210 від 9.09.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України,-

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час підготовчого провадження ухвалою Суворовського районного суд м. Одеси від 24.11.2021 року був оголошений розшук ОСОБА_6 , у зв`язку з його систематичною неявкою у судові засідання та наданий дозвіл на затримання з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, підготовче провадження щодо розгляду даного обвинувального акту було зупинене.

5.01.2022 року на підставі вищезазначеної ухвали ОСОБА_6 був затриманий та доставлений до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується протоколом затримання особи від 4.01.2022р.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що на теперішній час місце знаходження ОСОБА_6 відоме, суд дійшов до висновку, що на даний момент підстави для зупинення підготовчого провадження та розшуку обвинуваченого відпали, у зв`язку з чим необхідно відновити судовий розгляд по кримінальному провадженню та скасувати розшук ОСОБА_6 .

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні надані до суду матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Суворовському районному суду м. Одеси, оскільки інкриміноване обвинуваченому діяння було вчинене на території Суворовського району м. Одеси.

Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, передбачених ч.2 ст.315 КПК України не надійшло.

Крім того, під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином Азербайджану, по національності азербайджанцем, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про необхідність залучення до участі у кримінальному провадженні перекладача з української мови на азербайджанську. Питання про залучення захисника для здійснення захисту у суді вирішене у ході підготовчого провадження.

Вислухавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, яка вважала за можливе за наявності заяви від потерпілого ОСОБА_8 призначати судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів; захисника, обвинуваченого, які не заперечували проти призначення судового розгляду; дослідивши надані до суду матеріали, суд дійшов до висновку, що є достатньо підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні.

З`ясувавши питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні одноособово за обов`язковою участю прокурора, перекладача, захисника, обвинуваченого.

Положеннями ст.316 КПК України регламентовано, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Разом з цим у ході підготовчого судового засідання прокурор надала письмове клопотання про застосування щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, є раніше судимою особою, вчинив новий злочин майнової спрямованості, не відбувши частину покарання за вироком Овідіопольського районного суду м. Одеси від 17.08.2011 року, був оголошений у розшук, так як будучи обізнаним, що на розгляді суду знаходиться обвинувальний акт відносно нього тривалий час не з`являвся у судові засідання, крім того є громадянином іншої держави, не має постійного місця проживання у м. Одесі та Одеській області, відсутні джерела доходів, не працевлаштований, разом з цим вказуючи, що раніше ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2015 року був наданий дозвіл на його затримання, оскільки ОСОБА_6 також переховувався від органу досудового розслідування протягом трьох років, на нього були покладені обов`язки в рамках альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, однак після внесення суми застави обвинувачений не виконував покладенні на нього обов`язки, у зв`язку з чим існують певні ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може продовжити переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, продовжити злочинну діяльність, не виключається ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, яким відомі обставини вчиненого злочину та які ще не допитані у суді, тому з урахуванням сукупності викладених обставин просила обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти настанню таких ризиків.

Вислухавши думку учасників процесу: - захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи, що не має потреби в застосуванні виняткового запобіжного заходу, так як ризики як такі відсутні, зазначаючи, що стороною обвинувачення ризики взагалі не доведені, як і те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, також в клопотанні не має доказів того, що ОСОБА_6 перетинав кордон та має намір покинути країну, матеріали провадження відносно підзахисного направлені до суду у 2020 році та в реєстрі матеріалів досудового розслідування наявні адреси, за якими проводився обшук, номер телефону є дійсним, за адресою місця мешкання, вказаною в обвинувальному акті, дійсно знаходиться Одеський аграрний університет, але також і гуртожиток №4 цього університету, судові засідання відкладалися в тому числі за заявою прокурора, перша ухвала про привід була не виконана, вдруге був наданий тільки рапорт, тому на думку захисту доказів, що ОСОБА_6 викликався відсутні, водночас вказуючи, що підзахисний має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває вагітна цивільна дружина, з якою він разом проживає за місцем її мешкання по АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_6 весь час знаходився у м. Одесі, неофіційно працював на СТО, є єдиним годувальником сім`ї, у зв`язку з чим вважала за можливе застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, при цьому на запитання суду пояснила, що письмових доказів, що її підзахисний звертався до суду, не має;

- обвинуваченого ОСОБА_6 , який приєднався до думки захисника, в свою чергу вказуючи, що, не переховувався, працював, про зміну місця мешкання дзвонив слідчому, на теперішній час півроку проживає з цивільною дружиною, яка є власником житла, при цьому не заперечуючи того факту, що раніше судимий, фактично на території України перебуває нелегально, просив застосувати до нього домашній арешт, запевняючи, що буде своєчасно з`являтися до суду в призначений час.

Прокурор ОСОБА_3 в спростування доводів сторони захисту заявила, що стороною захисту не надано підтверджуючих документів, що ОСОБА_6 проживає разом з цивільною дружиною, крім того, виходячи з пояснень самого ж захисту, обвинуваченому достеменно було відомо, у якого судді перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно нього, однак, маючи можливість повідомити суд про зміну свого місця мешкання, навпаки свідомо ухилявся від явки до суду.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги доводи сторін, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до положень ст.315 ч.3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з цим, стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі тільки призначений, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_6 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, враховуючи покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, зважаючи на особу обвинуваченого, який як з`ясовано, є громадянином іншої держави, раніше судимий за скоєння майнового злочину, будучи умовно-достроково звільненим, вчинив нове кримінальне правопорушення аналогічної спрямованості, не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, на території України відсутнє постійне місце проживання, виходячи з поведінки та пояснень обвинуваченого вбачається наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може знову умисно переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або вдатися до спроб будь-яким іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження. Разом з цим, виходячи з характеру та обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, оцінюючи у сукупності наведені доводи, враховуючи положення ст.315 ч.3 КПК України, суд вважає за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України судом не встановлено, надані стороною захисту медичні документи відносно цивільної дружини обвинуваченого судом прийняті до уваги, однак не мають вагомої вирішальної ролі, оскільки з пояснень ОСОБА_6 стало відомо, що він перебуває у цивільному шлюбі півроку, однак остання його явка у судове засідання мала місце у травні 2020 року, тобто майже півтора року тому, при цьому обвинуваченому достовірно було відомо про знаходження кримінального провадження у суді та він мав більш ніж достатньо часу прибути до суду, повідомити про поважні причини своєї неявки або зміну місця мешкання, звернутися з відповідною письмовою заявою, але як вбачається ОСОБА_6 не бажав виконувати покладені на нього обов`язки під час дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Також суд критично відноситься до доводів сторони захисту, що обвинувачений не повідомлявся про дату та час судового засідання, оскільки в матеріалах судового провадження наявні повістки з рекомендованими повідомленнями, які були скеровані за різними адресами, наявних в реєстрі матеріалів досудового розслідування, та на які посилається захист, в тому числі на АДРЕСА_2 , на яку вказував сам обвинувачений, що нібито він там проживав з батьками. При цьому слід наголосити, що суд використовує ту інформацію, яка безпосередньо викладена в обвинувальному акті та не повинен виявляти місце знаходження обвинуваченого, якому у присутності захисника на рідній мові була вручена копія обвинувального акту з усіма реквізитами, що підтверджується розпискою, долученої до обвинувального акту. Також суд вважає за необхідне акцентувати увагу на зазначену в затвердженому прокурором (який на теперішній час не є співробітником прокуратури) обвинувальному акті адресу місця проживання обвинуваченого, а саме АДРЕСА_3 , яка виходячи з пояснень ОСОБА_6 зовсім йому не відома та де, як встановлено, знаходиться Одеський державний аграрний університет, де останнього не знають, та як виявляється також знаходиться студентський житловий комплекс, при цьому дана адреса встановлена досудовим слідством та вказана в анкетних даних обвинуваченого з його відома, тому аргументація захисту у даній частині щодо невідповідності адреси місця мешкання обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_6 самостійно вживає заходів щодо отримання відомостей щодо розгляду справи, зважаючи на те, що у попереднього процесуального керівника був зв`язок з ОСОБА_6 , на що безпосередньо вказує захист, є не доречною та безпідставною. При цьому у судовому засіданні документально не підтверджено, що дійсно ОСОБА_6 проживає по АДРЕСА_1 , що він працює на СТО автослюсарем, на думку суду доводи захисника на не доведеність ризиків є неспроможними.

Щодо посилання на скеровану захисником до адреси суду заяву про відновлення судового провадження слід зауважити, що вона датована 28.12.2021 року напередодні новорічних свят, що унеможливлювало призначення судового засідання у 2021 році, крім того, як з`ясовано ОСОБА_6 був затриманий 4.01.2022 року.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, враховуючи, що на теперішній час судовий розгляд тільки призначений, зважаючи на характер і обставини інкримінованого обвинуваченому діяння та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги вказаний в обвинуваченні розмір завданої майнової шкоди, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, тобто у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, а саме 110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2022р. складає 2481 гривень, тобто 272910 гривень, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 134, 177-178, 181-183, 184, 194, 315, 369-372, 392 КПК України, суд, -

Постановив:

Підготовче провадження з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0000210 від 9.09.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України відновити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відповідного кримінального провадження на 18.01.2022р. 12:00 годин у відкритому судовому засіданні в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси, зала судових засідань № 11.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала суду в даній частині оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 2.03.2022р. включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2022р., що складає 272910 (двісті сімдесят дві тисячі дев`ятсот десять) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 5.01.2022 року заставна сума за ОСОБА_6 огли

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 2.03.2022 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Відповідно внесених змін до ст.392 ч.2 КПК України згідно із Законом №1027-IX від 2.12.2020р. ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1