Справа № 194/1101/21
Номер провадження 1-кп/194/73/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2021 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурором подане письмове клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що на даний час строк дії обраного у запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, спливає, однак ризики, які існували на стадії досудового розслідування, і до теперішнього часу не перестали існувати та мають місце, у зв`язку з чим, виникає необхідність у продовженні стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчинені кримінальних правопорушень обвинуваченими, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ймовірність переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються останні, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, у сукупності із даними про осіб обвинувачених, з огляду на наявність вказаних ризиків, що унеможливлює застосування до обвинувачених менш суворого запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив продовжити відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначив, що строки тримання під вартою обвинувачених закінчуються, ризики є наявними та більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам, визначеним у клопотанні. Зазначив, що прокурор, який складав клопотання допустив описку у ньому, однак вірно просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, висловлювання обвинувачених та їх захисників щодо даних клопотань вважає способом захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з підстав, викладених раніше у судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 у судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити та змінити запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого, оскільки прокурор лише перераховує ризики, однак ризики необґрунтовані.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з підстав, викладених раніше у судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, просив відмовити з підстав того, що за ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, зокрема, застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження. Однак, у клопотанні прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, проте посилається на норми КПК України, які передбачають обрання вказаного запобіжного заходу. За ст. 199 КПК України передбачена зовсім інша правова процедура, а тому підстав для обрання запобіжного заходу не має.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора, захисник пояснив, що оскільки за ст. 314 КПК України не передбачено продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання. Крім того, зазначив, що обвинувачений у розшуку не перебував, раніше не судимий, а тому ризики необґрунтовані.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.07.2021 р. обрано відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів без визначення застави, строком до 20.09.2021 р. включно.
Суд, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , враховує ст.ст. 177, 178 КПК України, ст. 315 КПК України, якою встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Так, суд не враховує думку захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо застосування прокурором неналежної правової процедури про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою замість саме обрання вказаного запобіжного заходу, як передбачено КПК України, оскільки ст. 315 КПК України встановлено, що при розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, яким і передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а тому клопотання прокурора є обгрунтованими.

Також, суд враховує думку учасників судового процесу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.
Крім того, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Окрім цього, судом враховано, що суворість, передбаченого покарання, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення ЄСПЛ від 26.07.2011 р. у справі «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисниками та обвинуваченими, що вони раніше не судимі, отримують доходи, мають сім`ю, а тому мають соціальні зв`язки, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.
При цьому, суд вважає що продовження обвинуваченим строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ризики справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
В свою чергу будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування та зміни стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим та ймовірну можливість продовження обвинуваченими протиправної поведінки у подальшому.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою на строк до 60 днів.
Керуючись ст.ст. 176-177, 199, 315, 350, 369, 371-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.11.2021 р. включно.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.11.2021 р. включно.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.11.2021 р. включно.
Строк дії ухвали встановити до 10.11.2021 р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для відома.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1