ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/75/21

25 листопада 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000989 від 12.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорівка, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, неодруженого, працюючого в СТОВ «Нива», неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.01.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 (вісімсот п`ятдесят) грн.; 2) вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України до 02 років обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 01 рік; згідно з вимогами ст. 72 КК України, призначене покарання за цим вироком та вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.01.2021 виконувати самостійно;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 11.12.2020 близько 19.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, таємно, шляхом зламу вхідних дверей, проник до господарського приміщення домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки намагався здійснити крадіжку оприскувача гідравлічного професійного на 15 літрів марки «Кварц ПРОФИ» вартістю, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-20/15705-ТВ від 18.12.2020, 306,66 грн., який належить потерпілій ОСОБА_9 , однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Він же, повторно, 11.12.2020 близько 20.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрав металеві частини паркану, вагою 85 кг, вартістю згідно висновку експерта № СЕ-19/124-20/15970-ТВ від 29.12.2020, 420,75 грн., який належить потерпілій ОСОБА_8 , чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково. У судовому засіданні пояснив, що 11.12.2020 близько 19.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , проник до господарського приміщення вказаного вище домоволодіння, звідки намагався здійснити крадіжку оприскувача гідравлічного професійного на 15 літрів марки «Кварц ПРОФИ». Вказав, що там все було зламано до нього і був вільний доступ до господарського приміщення. 11.12.2020 близько 20.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, викрав металеві частини паркану. Думав, що домоволодіння належить його куму Тереху. Більшість паркану вже була пошкоджена. Він за допомогою молота розібрав і забрав три швелера. Зобов`язувався до постановлення вироку відшкодовувати завдані злочинами збитки. Цивільний позов ОСОБА_9 під час останнього судового засідання 24.11.2020 визнав повністю. Вказав, що перед засіданням 24.11.2021 відшкодував їй спричинену моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. Цивільний позов ОСОБА_12 визнав частково, а саме: в частині стягнення матеріальних збитків визнав частково в межах пред`явленого обвинувачення; в частині розміру стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу вважає занадто завищеними та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження. У нього не має коштів відшкодовувати. Розмір шкоди, яку визнає, не вказав. У вчиненому розкаявся. Просив не позбавляти волі, надати йому останній шанс та зобов`язувався відшкодувати шкоду і допомогти у ремонті паркану.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, його вина повністю підтверджується наступними доказами безпосередньо дослідженими та перевіреними судом в судовому засіданні, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з якого вбачається, що 12.12.2020 виявлено крадіжку побутових речей з нежилого приміщення домоволодіння по АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду місця події від 12.12.2020 з доданими до нього фототаблицями, з якого вбачається, що предметом огляду був транспортний засіб ВАЗ 21101 номерні знаки НОМЕР_1 , який перебував на території поля в адміністративних межах с. Мехедівка, Драбівського р-ну, Черкаської області;
- протоколом огляду місця події від 12.12.2020 з доданими до нього фототаблицями, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що під час огляду виявлено та вилучено оприскувач, килими, каністра, лопата, пилка;
- постановою про визнання речових доказів від 12.12.2020, з якої вбачається, що два килими, електрочайник марки «Delfa», металічна каністра, лопата, пилка металева, оприскувач гідравлічний професійний на 15 літрів марки «Кварц ПРОФИ» визнані доказами;
- висновком судово-товарознавчої експертизи від 18.12.2020 № СЕ-19/124-20/1575-ТВ, з якого вбачається, що ринкова вартість оприскувача гідравлічного професійного на 15 літрів марки «Кварц ПРОФИ» станом на 11.12.2020, при умові, що він перебував у справному стані, могла становити 306,66 грн.;
- ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.12.2020, якою надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля ВАЗ 21101 номерні знаки НОМЕР_1 ;
- протоколом обшуку від 26.12.2020, з якого вбачається, що під час проведеного обшуку автомобіля ВАЗ 21101 номерні знаки НОМЕР_1 , виявлено та вилучено 3 металевих швелера, 11 металевих частин паркану;
- постановою про визнання речових доказів від 26.12.2020, з якої вбачається, що 3 металевих швелера, 11 металевих частин парканувизнані доказами;
- протоколом огляду місця події від 12.12.2020 з доданими до нього фототаблицями, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що під час огляду встановлена відсутність на паркані частин металевих швелерів, на їх місці наявна свіжевирита земля. Також був виявлений деревний молот з металевим наконечником;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2020, з якого вбачається, що 14.12.2020 виявлено крадіжку металевих швелерів з паркану домоволодіння по АДРЕСА_3 ;
- висновком судово-товарознавчої експертизи від 29.12.2020 № СЕ-19/124-20/15970-ТВ, з якого вбачається, що ринкокова вартість брухту чорного металу масою 85 кг., станом на 11.12.2020, могла становити 420,75 грн.;
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка будучи допитаною у судовому засіданні дала показання про те, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_2 .. Внаслідок проникнення до її домоволодіння у неї був викрадений опріскувач та побутові речі. Їй була завдана матеріальна шкода в розмірі 4590 грн.. та моральна шкода в розмірі 5000 грн. Також просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 600 грн. У зв`язку з тим, що перед судовим засіданням 24.11.2021 ОСОБА_6 відшкодував їй 5 000 грн. моральної шкоди, просила стягнути матеріальну шкоду в розмірі 4590 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 600 грн. Просила призначити покарання ОСОБА_6 не пов`язане з позбавленням волі, оскільки останній пообіцяв їй відшкодувати завдані збитки, але у випадку невідшкодування збитків, нею буде подана апеляційна скарга на вирок суду;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка будучи допитаною у судовому засіданні дала показання про те, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення їй була завдана матеріальна шкода в розмірі 14429,57 грн., яка складається з витрат на ремонтні роботи воріт у сумі 9766 грн. та витрат на лікування у зв`язку з загостренням хвороб на фоні нервових розладів, спричинених даним кримінальним правопорушенням, у розмірі 4568,70 грн.. ОСОБА_6 злочинними діями завдав потерпілій моральної шкоди, що полягає у порушенні її нормальних життєвих зв`язків, пов`язаних із протиправним позбавленням майна та руйнуванням її спадщини за адресою: АДРЕСА_2 . Моральну шкоду протерпіла оцінює в розмірі 25 000 грн. Також просила стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. ОСОБА_6 не відшкодував нанесену їй шкоду. Просила призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі;

-показами свідка ОСОБА_13 , який будучи допитаним у судовому засіданні дав показання про те, що він був викликаний як працівник поліції 11.12.2020 під час вчинення даних кримінальних правопорушень. Перебуваючи біля домоволодінь, він почув, як від`їжджає автомобіль, який ОСОБА_13 почав переслідувати. Перебуваючи у межах с. Мехедівка, Драбівського р-ну, Черкаської області, водій автомобіля зупинився, вискочив і побіг у поле, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_14 .. В автомобілі знаходилася частина викрадених речей (з розібраних воріт), а інша частина речей (оприскувач, каністри, металеві вироби) складені біля домоволодіння. Спочатку ОСОБА_6 говорив, що не сам вчинив крадіжки. ОСОБА_6 повідомляв, що усі збитки відшкодує;

-показами свідка ОСОБА_15 , яка будучи допитаною у судовому засіданні дала показання про те, що вона була присутня у домоволодінні по АДРЕСА_2 до крадіжки 11.12.2020 і після, а саме: при огляді домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 після крадіжки воріт. Стовпчики від паркану були викопані, внаслідок чого у дворі була розруха і безлад;

-показами свідка ОСОБА_16 , який будучи допитаним у судовому засіданні дав показання про те, що він був присутній у домоволодінні по АДРЕСА_2 до крадіжки 11.12.2020 і після, а саме: при огляді домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 після крадіжки воріт. До крадіжки секції паркану трималися на металевих стовпчиках, були забетоновані. Після крадіжки ворота лежали на землі,три чи чотири секції були викопані, не було стовпчика від воріт. ОСОБА_8 дуже страждала від такої розрухи у її домоволодінні.

Оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за: ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення; ч. 2 ст. 185 КК Україна - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Отже, обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує всі обставини по справі в їх сукупності, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не вбачає.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_9 на час вчинення кримінального правопорушення досягла 77-річного віку, а потерпіла ОСОБА_8 60-річного віку.
При цьому суд не вбачає підстав враховувати обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - щире каяття, з огляду на те, що в даному випадку «щире каяття» носило суттєво формальний характер.

Як роз`яснював Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Хоча під час судового розгляду обвинувачений зазначав, що щиро розкаюється та жалкує з приводу вчиненого, проте матеріали кримінального провадження не містять даних про відшкодування потерпілим шкоди, завданої злочинами, а часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_9 перед останнім судовим засіданням 24.11.2021 не свідчить про те, що ОСОБА_6 виявляв бажання виправити ситуацію, що склалася. Адже під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, протягом майже року, ОСОБА_6 тільки запевняв потерпілих і суд, що буде відшкодовувати збитки, завдані злочинами.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_8 , яка наполягала на призначенні покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на Д обліку у лікаря психіатра чи нарколога, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одружений, не є особою з інвалідністю, який раніше судимий.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з остаточним визначенням покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_6 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2021 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 02 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 01 рік.

При призначенні покарання суд враховує правовий висновок Верховного Суду по справі № 754/2749/17 від 27.03.2018, оскільки обвинуваченим злочини вчинені до постановлення вироку від 10.03.2021. Так, Верховним Судом по вказаній вище справі сформульовано правовий висновок, щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК України у виниклих правовідносинах, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробовуванням, застосування принципів поглинення часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, за таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Таким чином, покарання за цим вироком та вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2021, необхідно виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди суд вважає підлягає задоволенню у повному обсязі в розмірі 4590 грн., оскільки він підтверджується матеріалами справи та визнається самим обвинуваченим.

При наданні правової оцінки цивільному позову, за вимогами якого з ОСОБА_6 пропонується стягнути на користь потерпілої ОСОБА_8 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 14429,57 грн. суд приймає до уваги наступне.

Цивільний відповідач ОСОБА_6 будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції про невизнання позову частково суду не подавав, аргументів та доводів на спростування викладених у позовній заяві тверджень і обставин не представив, викладені у цивільному позові розрахунки не спростував. Його позиція обмежувалась невизнанням розміру відшкодування, що визнано судом непереконливим і спростовано сукупністю досліджених судом доказів.

Суд вважає доведеними позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14429,57 грн., заподіяних потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків, які підтверджені відповідними доказами, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Таким чином, із урахуванням принципу диспозитивності кримінального судочинства цивільний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» даної постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що потерпілій ОСОБА_8 з вини обвинуваченого завдано моральних страждань у зв`язку із втратою здоров`я, емоційний стрес, негативні переживання, суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди.

Водночас, суд вважає, що визначений потерпілою ОСОБА_8 розмір відшкодування є надмірним і не відповідає характеру вчиненого обвинуваченим злочину, глибині фізичних та душевних страждань потерпілої та іншим негативним для неї наслідкам. З урахуванням викладених обставин, зважаючи на вимоги розумності і справедливості, та враховуючи, що метою відшкодування моральної шкоди є не спосіб збагачення особи, а відшкодування завданої шкоди, суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи такий розмір достатнім для відновлення порушеного права потерпілої.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження факту надання правової допомоги потерпілою ОСОБА_9 надані: квитанція № 1-14, ордер на надання правничої (правової) допомоги, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу становить 600 грн.

На підтвердження факту надання правової допомоги потерпілою ОСОБА_8 та її представником адвокатом ОСОБА_10 надані: договір про надання юридичних послуг від 01.02.2021, розрахункова квитанція від 01.09.2021, розрахунок вартості наданих юридичних послуг від 24.11.2021, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу становить 5000 грн.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатами та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 витрат на правничу допомогу у розмірі 600 грн. та 5000 грн. відповідно, яка відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатами на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2021 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, до набрання вироком законної сили, слід залишити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Питання речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2021, яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України до 02 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 01 рік - виконувати самостійно.

Запобіжний захід застосований Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 26.10.2021 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення його до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 4590 грн., витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 600 грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 14429,57 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 1144,15 грн..

Речові докази: два килими, електрочайник марки «Delfa», металічна каністра, лопата, пилка металева, оприскувач гідравлічний професійний на 15 літрів марки «Кварц ПРОФИ», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 ; металеві частини паркану, вагою 85 кг., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 ; диск DVD-R із відеозаписом проведення обшуку автомобіля залишити при матеріалах справи; автомобіль марки ВАЗ 21101 номерні знаки НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_17 ..

Скасувати арешт на автомобіль марки ВАЗ 21101 номерні знаки НОМЕР_1 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2020.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1