СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1528/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за № 0001822, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 12.07.2021 приблизно о 14 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 1, проник до салону автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 5111 гривень.

Так, ОСОБА_3 12.07.2021, приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи у власних справах у Святошинському районі м. Києва, проходячи вздовж зупинки громадського транспорту, що по вул. Гната Юри, 1, в м. Києві, звернув увагу на припаркований вздовж дороги автомобіль марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, переднє водійське вікно якого було не до кінця закрите.

При цьому, на передньому водійському сидінні у вказаному автомобілі лежав мобільний телефон марки «Honor 8X», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , в свою чергу, розуміючи, що власник автомобіля марки "Фольксваген", реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутній, не маючи при цьому постійного місця роботи та джерел заробітку, вирішив покращити своє матеріальне становище шляхом вчинення злочину корисливого характеру.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майно, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до водійських дверей автомобіля марки "Фольксваген", реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, своєю лівою ногою став на переднє ліве колесо автомобіля, підтягнувся та рукою проник до салону даного автомобіля, звідки із водійського сидіння таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки «Honor 8X», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 5111 грн., завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснив, 12.07.2021, приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи у власних справах у Святошинському районі м. Києва, проходячи вздовж зупинки громадського транспорту, що по вул. Гната Юри, 1, в м. Києві, звернув увагу на припаркований вздовж дороги автомобіль марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, переднє водійське вікно якого було привідкрите. В салоні автомобіля помітив мобільний телефон синього кольору та вирішив викрасти його. Побачивши, що водій автомобіля в салоні відсутній підійшов до авто, став на колесо і просунувши руку через привідкрите вікно витяг телефон. У подальшому телефон здав до ломбарду за 400 гривень.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, матеріальну шкоду потерпілому зобов`язувався відшкодувати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив у заяві, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище кваліфіковані правильно.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання своєї вини - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його молодий вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, ту обставину, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України ранішеи не судимий.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути процесуальні витрати, пов`язані з проведення судової-трасологічної експертизи №СЕ-19/111-21/36473-Д від 30.07.2021 у сумі 858,10 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Арешт майна не накладався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку строком в 1 /один/ рік не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Honor 8X», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який згідно постанови про визнання речовим доказом від 27.09.2021 повернуто власнику ОСОБА_5 залишити у його власності;

- DVD-R диск з записом з камери відео спостереження, яка розташована на фасаді магазину «АТБ», за адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-А, який було надано ТОВ «АТБ-Маркет» залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт майна, у кримінальному провадженні не накладався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави України 858 /вісімсот пятдесят вісім/ гривень 10 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, надіслати потерпілому.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1