Єдиний унікальний номер 725/6632/21
Номер провадження 1-кп/725/215/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002389 від 11.09.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не працюючого, інваліда 2-ї групи, неодруженого, раніше не судимого

у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 1,2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 18 год 06.09.2021

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи

неподалік житлового будинку, розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , помітивши на поверхні асфальто-бетонного покриття землі

пластикову банківську картку, усвідомлюючи, що зазначений предмет є чужим для нього платіжним засобом, призначеним для оплати покупок товарів, послуг, інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків, що належить держателю картки, реалізовуючи свій раптового виниклий корисливий умисел, пов`язаний із використанням вищевказаних можливостей платіжної банківської картки майнового характеру на власну користь, скориставшись відсутністю уваги її держателя та сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, підібравши її з місця розташування, привласнив пластикову банківську картку, держателем якої був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Чернівці Чернівецької області, емітовану AT «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ - 00032129) для ініціювання переказу коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи.

В подальшому, реалізувавши свій корисливий умисел на власний розсуд, ОСОБА_5 у певстановлені час і місці знищив вказаний предмет.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов язании неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 1, 2 Кримінального кодексу України (далі - КК України) визначено, що останній має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Розділом XV Кримінального кодексу передбачено кримінальну відповідальність за вчинення правопорушень проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини прти журналістів.

Зокрема, ст. 357 КК України встановлено викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статею 328 Цивільного кодексу України встановлюються принципові засади набуття права власності: відкритості та невичерпності перелік' підстав його виникнення, що означає, що право власності може набуватися у будь-який спосіб, що не суперечить закону; законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду.

Згідно до ст. 179, ч. 1 ст. 303, ч.ч. 1, 2 ст. 327, ч.1 ст. 328 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Особисті папери (документи, фотографії, щоденники, інші записи, особисті архівні матеріали тощо) фізичної особи є її власністю.

Особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі.

Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у ст.ст. 357, 358, 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, 14.1, 14.5 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»,

ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», абз. 17 ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», пп. 11 п. 4 розділу І Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого правлінням НБУ № 705 від 05.11.2014, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Банківський платіжний інструмент - засіб, що містить реквізити, які ідентифікують його емітента, платіжну систему, в якій він використовується, та, як правило, держателя цього банківського платіжного інструмента. За допомогою банківських платіжних інструментів формуються відповідні документи за операціями, що здійснені з використанням банківських платіжних інструментів, на підставі яких проводиться переказ грошей або надаються інші послуги держателям банківських платіжних інструментів.

При цьому один із видів доступу до банківських рахунків є електронний платіжний засіб у вигляді платіжної картки, яка є емітованою в установленому законодавством порядку пластиковою чи іншого виду карткою, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу.

Користувачем електронного платіжного засобу може бути юридична або фізична особа. Електронний платіжний засіб, за допомогою якого можна ініціювати переказ з рахунка користувача, має дозволяти ідентифікувати користувача.

Держателем електронного платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу.

Платіжною операцією є дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками.

Враховуючи вищевикладене, за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжна картка як електронний платіжний засіб засіб доступу до банківського рахунку повністю відповідає критеріям поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів так як є матеріальним носієм інформації про держателя електронного платіжного засобу, його емітента, платіжну систему, здійснені за допомогою неї платіжні та інші операції, руху коштів за його рахунком тощо, що підтверджує та посвідчує факти, які спричинили та здатні спричинити наслідки правового характеру та можуть бути використані як документи - докази у правозастосовчій діяльності, складені та видані повноважними особами юридичної особи з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи об`єктивну можливість попередньо ознайомитися із вимогами законодавства щодо законних підстав та способів набуття цивільних прав на речі, знайшовши у громадському місці офіційний документ, належний іншій особі - банківську платіжну картку, таємно нею заволодів з корисливим умислом, пов`язаним із використанням її можливостей майнового характеру на власну користь, а в подальшому, не виконавши обов`язку поводження зі знахідкою, за відсутності правових підстав володіння офіційними особистим документом особи, реалізувавши корисливий умисел на власний розсуд, умисно знищив вищевказаний предмет, чим вчинив діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

В подальшому, о 18:08 год 06.09.2021 ОСОБА_5 , маючи при собі

незаконно привласнену банківську платіжну картку, держателем якої був

ОСОБА_7 , емітовану AT «Державний ощадний банк України» для

ініціювання переказу коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи, зайшовши в приміщення магазину із назвою «Базилік», розташованого за адресою: вул. Білоруська, 23А, м. Чернівці, реалізовуючи свій попередньо визначений корисливий умисел, замовивши у продавця магазину алкогольні напої та запальничку, здійснив за допомогою вищевказаного предмету оплату їх вартості на загальну суму 264 грн.

Після чого, взявши із собою придбані речі, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, маючи реальну та безперешкодну можливість розпорядитися ними.

Далі, о 18:46 год 06.09.2021 ОСОБА_5 , маючи при собі незаконно

привласнену банківську платіжну картку, держателем якої був

ОСОБА_7 , емітовану AT «Державний ощадний банк України» для

ініціювання переказу коштів з банківського рахунку

№ НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи, зайшовши в приміщення магазину із назвою «Ліга Прім», розташованого за адресою: провул. Узбецький 11 А, м. Чернівці, реалізовуючи свій попередньо визначений корисливий умисел, замовивши у продавця магазину продукти харчування, алкогольні та тютюнові вироби, здійснив за допомогою вищевказаного предмету оплату їх вартості на загальну суму 1115 грн.

Після чого, взявши із собою придбані речі, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, маючи реальну та безперешкодну можливість розпорядитися ними.

Потім, продовжуючи свої протиправні дії, о 20:55 год 06.09.2021 ОСОБА_5 , маючи при собі незаконно привласнену банківську платіжну картку, держателем якої був ОСОБА_7 , емітовану AT «Державний ощадний банк України» для ініціювання переказу коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи, зайшовши в приміщення магазину із назвою «Тайстра», розташованого за адресою: вул. Білоруська, 21, м. Чернівці, реалізовуючи свій попередньо визначений корисливий умисел, замовивши у продавця магазину продукти харчування та алкогольні напої, здійснив за допомогою вищевказаного предмету оплату їх вартості на загальну суму 270 грн.

Після чого, взявши із собою придбані речі, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, маючи реальну та безперешкодну можливість розпорядитися ними.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, о 21:12 год

06.09.2021 ОСОБА_5 , маючи при собі незаконно привласнену банківську

платіжну картку, держателем якої був ОСОБА_7 , емітовану AT

«Державний ощадний банк України» для ініціювання переказу коштів з

банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи, зайшовши в приміщення магазину із назвою «Базилік», розташованого за адресою: вул. Білоруська, 23А, м. Чернівці, реалізовуючи свій попередньо визначений корисливий умисел, замовивши у продавця магазину продукти харчування та тютюнові вироби, здійснив за допомогою вищевказаного предмету оплату їх вартості на загальну суму 581 грн.

Після чого, взявши із собою придбані речі, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, маючи реальну та безперешкодну можливість розпорядитися ними.

Потім, о 00:10 год 07.09.2021 ОСОБА_5 , маючи при собі незаконно привласнену банківську платіжну картку, держателем якої був ОСОБА_7 , емітовану AT «Державний ощадний банк України» для ініціювання переказу коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи, зайшовши в приміщення магазину із назвою «Базилік», розташованого за адресою: вул. Білоруська, 23А, м. Чернівці, реалізовуючи свій попередньо визначений корисливий умисел, замовивши у продавця магазину продукти харчування, алкогольні та тютюнові вироби, здійснив за допомогою вищевказаного предмету оплату їх вартості на загальну суму 1439 грн.

Після чого, взявши із собою придбані речі, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, маючи реальну та безперешкодну можливість розпорядитися ними.

Далі, о 03:54 год 07.09.2021 ОСОБА_5 , маючи при незаконно привласнену банківську платіжну картку, держателем якої був ОСОБА_7 , емітовану AT «Державний ощадний банк України» для ініціювання переказу коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи, зайшовши в приміщення магазину із назвою «Базилік», розташованого за адресою: вул. Білоруська, 23А, м. Чернівці, реалізовуючи свій попередньо визначений корисливий умисел, замовивши у продавця магазину продукти харчування, алкогольні та тютюнові вироби, здійснив за допомогою вищевказаного предмету оплату їх вартості на загальну суму 1948 грн.

Після чого, взявши із собою придбані речі, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, маючи реальну та безперешкодну можливість розпорядитися ними.

Також, о 04:15 год 07.09.2021 ОСОБА_5 , маючи при собі незаконно привласнену банківську платіжну картку, держателем якої був ОСОБА_7 , емітовану AT «Державний ощадний банк України» для ініціювання переказу коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я вищевказаної особи, зайшовши в приміщення магазину із назвою «Продукти24», розташованого за адресою: вул. Головна, 13, м. Чернівці, реалізовуючи свій попередньо визначений корисливий умисел, замовивши у продавця магазину продукти харчування, алкогольні та тютюнові вироби, здійснив за допомогою вищевказаного предмету оплату їх вартості на загальну суму 3725 грн.

Після чого, взявши із собою придбані речі, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, маючи реальну та безперешкодну можливість розпорядитися ними.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статею 328 Цивільного кодексу України встановлюються принципові засади набуття права власності: відкритості та невичерпності переліку підстав його виникнення, що означає, що право власності може набуватися у будь-який спосіб, що не суперечить закону; законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду.

Розділом VI Кримінального кодексу передбачено кримінальну відповідальність за вчинення правопорушень проти власності.

Зокрема, ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9, ч.ч. 1, 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV, п. 5 підрозд. 1 розд. XX Податкового кодексу України встановлено з 01.01.2021 року кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, вартість якого перевищує 227 грн.

Відповідно до примітки 1 ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи об`єктивну можливість попередньо ознайомитися із вимогами законодавства щодо законних підстав та способів набуття майна у власність, протягом 06.09.2021-07.09.2021, діючи умисно, таємно, за відсутності будь-яких правових підстав набуття у власність та у заборонений законом спосіб, шляхом незаконного використання чужої банківської картки у якості платіжного засобу, 7 разів оплатив вартість товарів у магазинах м. Чернівці, кожен раз на суму, що перевищує 227 грн., на загальну суму 8833 грн., чим вчинив діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Слідчий СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області за погодженням із прокурором, звернувся з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_5 як особа, відносно якої до суду внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про застосування таких заходів стосовно нього.

Адвокат та законний представник в судовому засіданні також не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 оскільки його хвороба, не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи №546 від 22.09.2021 року, на час проведення експертизи підекспертний ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїчної, безперервний перебіг з вираженим апато-абулічним дефектом. Вищезазначені зміни психіки на даний час позбавляють підекспертного ОСОБА_5 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння підекспертний ОСОБА_5 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїчної, безперервний перебіг з вираженим апато-абулічним дефектом. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи психічний стан ОСОБА_5 на даний час, а також факт відсутності активної психосимптоматики на даний час він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (а.с. 136).

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а у силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечних діянь, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Підстав застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.19, ст.92, ст.93, ст.94 КК України, керуючись ст.ст.395, 505, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області затверджене прокурором Чернівецької місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речовий доказ: DVD диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію ухвали суду негайно, після її проголошення, вручити прокурору, ОСОБА_5 та захиснику .

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1