Справа № 306/1616/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.03.2021 про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваної за ч.2,3 ст.191, ч.1,2 ст.200, ч.1,3 ст.362, ч.1 ст.357 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Неліпино Свалявського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 .

03.03.2021 слідчий СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.191, ч.ч.1,2 ст.200, ч.ч.1,3 ст.362, ч. 1 ст.357 КК України, перебуває у міжнародному розшуку.

Відповідно до постанови заступника начальника СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 від 15.01.2021 підозрювану ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Згідно постанови заступника начальника СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 від 02.03.2021 підозрювану ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.03.2021 у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 191, ч.ч.1,2 ст. 200, ч.ч.1,3 ст. 362, ч. 1 ст. 357 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії «не тяжкого злочину» та кримінального проступку, у спосіб, передбачений КПК України, її сину ОСОБА_10 вручено письмове повідомлення про підозру.

Слідчим суддею встановлено, що в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази оголошення підозрюваної ОСОБА_8 у міжнародний розшук, постанова заступника начальника СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 від 02.03.2021 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_8 від 02.03.2021, не свідчить про належне оголошення міжнародного розшуку підозрюваної, а тому висновки сторони обвинувачення про перебування підозрюваної ОСОБА_8 у міжнародному розшуку і, як наслідок, висновок слідчого про можливість розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності є необґрунтованими.

У провадженні слідчого судді Свалявського районного суду перебуває справа за аналогічним клопотанням слідчого про обрання запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 у виді взяття під варту, за яким органу досудового розслідування надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_8 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність правових підстав, передбачених ч.6 ст.193 КПК України, які повинні враховуватись слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме факту оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя визнав, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді від 03.03.2021 скасувати та обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що згідно постанов заступника начальника Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 від 15.01.2021, 02.03.2021 підозрювану ОСОБА_8 оголошено в розшук та міжнародний розшук.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлені інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила, міжнародного договору.

Виходячи з аналізу як міжнародно-правових норм так і КПК України щодо застосування правових норм, передбачених у процесі екстрадиції особи, необхідний документ про тримання особи під вартою, без визначення будь-яких альтернатив чи зобов`язань.

Дата винесення органом досудового розслідування чи судом відповідної постанови чи ухвали про оголошення в міжнародний розшук підозрюваного чи обвинуваченого і є початком оголошення особи в міжнародний розшук в розумінні ст.ст. 281, 335 КПК України.

Винесена органом досудовою розслідування відповідна постанова, а судом ухвала про оголошення в міжнародний розшук в повній мірі є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено розшук підозрюваного чи обвинуваченого, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку, як державного так і міжнародного, тобто оголошення розшуку особи не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Також, відповідна постанова слідчого чи ухвала суду про міжнародний розшук підозрюваного чи обвинуваченого є достатньою для підтвердження факту оголошення вказаної особи у міжнародний розшук, з метою подальшого винесення відповідної ухвали суду про тримання під вартою, згідно з ч. 6 ст.193 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement)) of 26 January 1993, Series A no.254-A, p. 15, §30).

Обставини даного кримінального провадження свідчать про існування справжніх інтересів суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваною ОСОБА_8 .

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_8 , на даний час ніде не працює, не має постійного джерела доходів, а тому відносно неї не представляється можливим обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, розуміючи невідворотність призначення їй покарання терміном понад 5 років за вчинені нею злочини, ОСОБА_8 ухиляється від слідства і суду, внаслідок чого слідчим винесена постанова про оголошення її в розшук.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 , особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та є недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може:

- незаконно впливати на свідків і потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки остання знаючи, які склалися для неї обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків відповідної події, може чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показань про вчинення останньою кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні показання можуть призвести до притягнення її до кримінальної відповідальності, що в своїй сукупності унеможливлює повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення
- на даний час ОСОБА_8 переховується від органу досудового слідства, внаслідок чого оголошена слідчим в розшук та міжнародний розшук.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання вказаної вище апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні також тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

18.02.2021 Свалявським районним судом Закарпатської області винесено постанову, про дозвіл на затримання і доставку в суд під вартою підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Неліпино Свалявського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , для вирішення питання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.03.2021 підозрювану ОСОБА_8 оголошено в міжнародний розшук, про що слідчим винесено відповідну постанову (а.с. 84-85).

Відповідно до ст.176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Враховуючи той факт, що підозрювана ОСОБА_8 , перебуває в міжнародному розшуку, обрати відносно останньої запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки або застави не представляється можливим, не забезпечить виконання обвинуваченою ОСОБА_8 належним чином своїх обов`язків.

Відповідно до вимог п.4 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюються або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч.3 ст.191, ч.3 ст.362 КК України, передбачає позбавлення волі строком від трьох до восьми років. Також враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_8 , тривалий час переховується від слідства, оголошена в міжнародний розшук, до неї слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 з наведених вище підстав.

Апеляційний суд не погоджується з таким рішенням суду, з огляду на таке.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177,178,183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, суду слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 слідчий суддя не дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що в матеріалах поданого клопотання відсутні належні та допустимі докази оголошення підозрюваної ОСОБА_8 у міжнародний розшук, постанова заступника начальника СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 від 02.03.2021 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_8 від 02.03.2021 не свідчить про належне оголошення міжнародного розшуку підозрюваної.

Апеляційний суд не погоджується з мотивами суду першої інстанції, оскільки матеріалами поданого клопотання слідчого, а саме постановою від 15.01.2021 підтверджено про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_8 , а з 02.03.2021 у міжнародний розшук.

Апеляційним судом встановлено, що підозрювана ОСОБА_8 тривалий час переховується від слідства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст.ст. 177,178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У п.2 ч.5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України апеляційний суд вважає за необхідним визначити її у розмірі, 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 000 грн.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на підозрюваного відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти відповідні обов`язки.

Встановлені апеляційним судом обставини свідчать про те, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної на стадії досудового розгляду кримінального провадження не можливо без застосування до неї запобіжного заходу у виді триманням під вартою.
Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.03.2021 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної за ч.2,3 ст.191, ч.1,2 ст.200, ч.1,3 ст.362, ч.1 ст.357 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Дата закінчення дії даної ухвали 01.11.2021.

Визначити розмір застави 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 000 гривень, достатньої для виконання підозрюваною ОСОБА_8 наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого фактичного проживання;
- заборонити спілкування зі свідками, потерпілими у даній справі;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) та інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз?яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання нею наведених вище обов?язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків до 01.11.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку згідно ч.4 ст.424 КПК України не підлягає.

Судді: