Справа № 197/150/18
У Х В А Л А
08 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі серктаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор, посилається на наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України та були встановлені на час подання клопотання та на даний час не змінилися, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього зазначає, що в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 , відносно якого обрано запобіжний захід у виді особистої поруки колективу військової частини НОМЕР_1 неодноразово не прибував до зали судового розгляду без поважних причин, що свідчить про ухилення обвинуваченого він суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечували та просили відмовити в його задоволенні. Зазначили, що обвинувачений не ухиляється від явки до суду. Крім цього, вказали, що керівництво військової частини де він проходить військову службу неодноразово не відпускало його для участі в судовому засіданні при розгляді даного кримінального провадження, відповідно він не прибував на розгляд справи з поважних причин.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистої поруки, та передано ОСОБА_5 на поруки колективу військової частини НОМЕР_1 . Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце розташування служби у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження та в подальшому запобіжний захід було зміно на домашній арешт.

Так, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України перебуває в провадженні суду з 12 березня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України на даний час встановлено наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 в подальшому може перешкоджати кримінальному провадженню та не з`являтися без поважних причин за викликом до суду, що підтверджується матеріалами даного кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є тяжким.

Однак, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України буде обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить на думку суду належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, а саме прибувати до суду за кожною вимогою.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131 - 132, 176 - 178, 181, 193 - 197, 200, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати постійне місце проживання: АДРЕСА_1 у період часу з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки :

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти про зміну місця проживання прокурора, суд;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали з 08 грудня 2021 року до 08 лютого 2022 року, включно.
Виконання ухвали покласти на ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 .

Копію даної ухвали скерувати керівнику військової частини НОМЕР_1 для відома.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1