Справа № 487/216/21
Провадження № 1-кп/487/240/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002655 від 09.08.2020 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, має професійно-технічну освіту, неодружений, дітей не має, працює водієм «Нова пошта», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.
ОСОБА_7 08.08.2020 року о 23 годині 20 хвилин біля входу до ресторану «Старгород», що розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спортивна, 9, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах. Знаходячись у вказаний час у вказаному місці у ОСОБА_7 в ході розмови з ОСОБА_8 на ґрунті неприязних стосунків, які виникли раптово, виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 взяв до правої руки скляну пляшку об`ємом 0,7 літра, після чого кинув її в бік ОСОБА_8 , однак попав пляшкою у ОСОБА_5 , яка перебувала поряд з ОСОБА_9 , а саме: в область лобної ділянки ОСОБА_5 . Згідно висновку експерта у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, відкритого вдавленого перелому лобної ділянки зправа з переходом на верхню стінку правої очниці, крововиливу над твердою оболонкою головного мозку правої лобної ділянки, забійної рани лобної ділянки зправа. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав, з кваліфікацією погодився та пояснив, що 08.08.2020 року приблизно о 23 годині 20 хвилин біля входу до ресторану «Старгород», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в нього виник конфлікт з трьома хлопцями, почалася бійка. В ході бійки ОСОБА_7 наносили удари, він кинув скляну пляшку «Моршиньска», 0,7л, яка була в нього в руках, в бік ОСОБА_8 , але необережно попав пляшкою у потерпілу ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 08.08.2020 року приблизно о 23 годині 20 хвилин біля входу до ресторану «Старгород», що розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спортивна, 9, відбувся конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . У ОСОБА_7 в руках була скляна пляшка «Моршинська», яка влучила потерпілій у лоб. Вона відчула удар та сильний біль. Внаслідок удару ОСОБА_5 отримала відкриту черепно-мозкову травму, перенесла операцію. Їй було встановлено титанову пластину, яку вона вимушена носити пожиттєво. Крім того, наразі потерпіла постійно проходить обстеження у лікарів, постійно відчуває головний біль, з`явилась метеозалежність.
Заява потерпілої ОСОБА_5 про вжиття заходів до невідомого хлопця, який 08.08.2020 року приблизно о 23:30 годині знаходячись біля ресторану «Старгород» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спортивна, 9, наніс їй тілесні ушкодження від 09.08.2020 року та зареєстрована у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 09.08.2020 року за №18394, 18400.
Місце події, а саме: ділянку місцевості, яка розташована навпроти центрального входу до ресторану «Старгород» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спортивна, 9, було оглянуто 09.08.2020 року у період з 04:20 години до 04:50 години, про що складено відповідний протокол огляду місця події з додатком у вигляді таблиці зображень, доданої до протоколу. Під час огляду було виявлено та вилучено на відстані 95 см з правої сторони від воріт, через які здійснюється вхід до ресторану, множинні плями речовини бурого кольору, з яких було зроблено один змив. На відстані 5 метрів від воріт з правої сторони від воріт, через які здійснюється вхід до ресторану, було виявлено множинні плями речовини бурого кольору, з яких було зроблено один змив. На відстані 1,5 м від зазначених воріт спереду на підлозі було виявлено та вилучено поліетиленову наліпку з друкованим текстом «Моршинська», на якій наявні фрагменти скла, крім того, виявлено та вилучено 4 фрагменти скла.
В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 10.08.2020 року, потерпіла ОСОБА_5 , за рисами обличчя, а саме: формою носу, брів, зачіскою та обличчям в цілому, впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 08.08.2020 року, приблизно о 23:20 годині знаходячись біля ресторану «Старгород» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спортивна, 9, нанесла їй тілесні ушкодження скляною пляшкою.
З метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за участю потерпілої ОСОБА_5 було проведено 09.10.2020 року слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 08.08.2020 року біля ресторану «Старгород» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спортивна, 9.
В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 10.08.2020 року, свідок ОСОБА_10 , за рисами обличчя, а саме: зачіскою, формою носу, брів та обличчя в цілому, впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 08.08.2020 року, приблизно о 23:20 годині знаходячись біля ресторану «Старгород» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спортивна, 9, вчинила конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого кинула скляну пляшку в бік останнього, яка в подальшому влучила в ОСОБА_5 .
Аналогічні відомості були зафіксовані в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 11.08.2020 року за участю свідка ОСОБА_11 ,
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1128 від 22.09.2020 року, у потерпілої ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, відкритого вдавленого перелому лобної ділянки зправа з переходом на верхню правої очниці, крововиливу під твердою оболонкою головного мозку правої лобної ділянки, забійної рани лобної ділянки зправа. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від не менш ніж однієї ударної дії тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути скляна пляшка, камінь, кастет та інше, в ділянку голови. За ступенем тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. Згідно «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень», дані тілесні пошкодження є небезпечними для життя в момент їх заподіяння. При нанесені тілесних пошкоджень потерпіла могла бути звернена передньою стороною тіла до нападника (нападників). Лобна ділянка доступна для нанесення тілесних пошкоджень власною рукою, що в даному випадку виключається. Утворення даних тілесних пошкоджень при падіння тіла з положення стоячи на площину, як з прискоренням, так і без нього, виключається. На момент звернення в лікувальний заклад в крові потерпілої ОСОБА_5 етиловий спирт не виявлено.
Відеозапис подій зафіксовано у файлах під назвами: «SmartPlayer» «XVR_ch_main_0000_0008_2», «SmartPlayer» «XVR_ch_main_0008_5914_1», які були досліджені у судовому засіданні.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також визнав всі фактичні обставини його вчинення, учасники процесу не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 63 КК України, покарання у виді покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у необережному тяжкому тілесному пошкодженні, при обставинах, викладених у вироку, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 128 КК України, ступінь тяжкості вказаного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не засуджувався, неодружений, дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_7 діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують вказане кримінальне правопорушення, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та застосуванням норм ст. 75 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпілою у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, розмір позовних вимог за яким в ході розгляд справи було збільшено, про відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 71806 гривень 47 копійок та моральної шкоди у сумі 600000 гривень 00 копійок.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно заявленого позову матеріальні збитки, заподіяні потерпілій, складаються із вартості лікування та збитків, спричинених нанесенням тяжкого тілесного пошкодження, у сумі 71806 гривень 47 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків, заподіяних потерпілій, у сумі 71806 гривень 47 копійок визнав повністю, надав квитанції, відповідно до яких частково відшкодував матеріальні збитки на загальну суму 50000 гривень.
Сума матеріальних збитків, заподіяних потерпілій, яка визнана обвинуваченим ОСОБА_7 та залишилась невідшкодованою, складає 21806 гривень 47 копійок та підлягає стягненню в обвинуваченого на користь потерпілої.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року зі змінами, передбачено, що під моральною шкодою необхідно розуміти збитки немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, спричинених фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням здоров`я, в порушенні права власності, інших громадянських прав, в порушенні нормальних життєвих функцій у зв`язку з неможливістю продовжувати активне суспільне життя, порушення відносин з навколишніми особами, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 року, у справах про злочини даного виду суди зобов`язані вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.
Розмір моральної шкоди, заподіяної даним злочином, оцінено потерпілою у розмірі 600000 гривень. В обґрунтування вимог щодо відшкодування моральної шкоди потерпіла зазначила, що 12.08.2020 року через завдання їй ОСОБА_7 тяжких тілесних пошкоджень, ОСОБА_12 було прооперовано. В ході операції видалено частину вдавленої лобної кістки та було імплантовано титанову пластину на їх місце. Потерпіла відчувала нестримний біль, вимушена проходити лікування у невролога. Тілесні пошкодження назавжди знівечили обличчя потерпілої та непоправно вплинули на її психоемоційний стан, морально підірвали її та завдали глибоку моральну травму. Даний злочин порушив звичайний спосіб життя потерпілої та плани на майбутнє, вніс корективи в навчання та роботу. Здоров`я ОСОБА_5 ніколи повністю не відновиться, зовнішність також непоправно змінилась. Травма обличчя ускладнилась тим, що один з лобових м`язів перестав взагалі функціонувати і суттєво відрізняється на обличчі. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 встановлено інвалідність 3 групи, потерпіла щодня відчуває головний біль, головокружіння, часто плаче.
На підтвердження вказаних обставин потерпілою надано медичну документацію, копії чеків та медичних призначень, виписку з акту огляду медико-соціальної експертної комісії №177887 від 06.05.2021 року про встановлення ОСОБА_5 третьої групи інвалідності з вказівною на необхідність проходження лікування у невропатолога, сімейного лікаря, стаціонарному лікування у неврологічному відділенні; форму індивідуальної програми реабілітації інваліда №662 від 06.05.2021 року; довідку з навчального закладу №33 від 30.11.2021 року.
Згідно консультативного заключення невропатолога від 15.01.2022 року, ОСОБА_5 встановлено діагноз клінічний основний: Т90.5 наслідки внутрічерепної травми, наслідки ВЧМТ: забою головного мозку середньої тяжкості (з геморагічними вогнищами забою в правій лобній ділянці), епідуральної гематоми правої лобної ділянки, відкритого втиснутого перелому правої лобної ділянки, перелому верхньої стінки правої орбіти (09.08.2020) лівобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, стійким цефалогічним синдромом, дизсомнією, астенічним синдромом, мнестичним зниженням; призначено лікування. Крім того, потерпілою надано висновок консультативного заключення нейрохірурга від 19.01.2022 року з призначення подальшої діагностики, консультативний висновок офтальмолога від 19.01.2022 року з призначенням лікування.
Відповідно до протоколу МРТ №237 від 19.01.2022 року встановлено МР-ознаки посттравматичних кістозно-гліозних змін кортикальних відділів правої лобної частки великого мозку, рекомендовано консультація невролога та МРТ-контроль в динамиці.
Відповідно до довідки «Міської лікарні швидкої медичної допомоги» Миколаївської міської ради від 14.12.2021 року №1125/01-05 щодо наданої ОСОБА_5 медичної допомоги, враховуючи дефект черепу 3х3 см самостійне відновлення травмованої ділянки черепа неможливо. Пацієнтці була встановлена перфорована титанова пластина фірми «І-Плант» пожиттєво.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги заподіяння потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди у вигляді душевних і фізичних страждань, які обумовили порушення психоемоційної сфери існування потерпілої та обмежили її активну повноцінну життєдіяльність, викликали появу негативних психологічних переживань, у зв`язку із завданням фізичного болю, пошкодженням здоров`я, порушенням нормальних життєвих функцій, необхідністю пожиттєвого носіння імпланту, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 гривень.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речовий доказ: DVD-R диск марки «Verbatim» №МАР643ХН05052298, на якому розташовані файли під назвами: «SmartPlayer» «XVR_ch_main_0000_0008_2», «SmartPlayer» «XVR_ch_main_0008_5914_1», який було долучено до матеріалів справи, зберігати в матеріалах справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавленні волі волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, зобов`язавши його на підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, заподіяну злочином, у сумі 100000 (сто тисяч) гривень 00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, заподіяні злочином, у сумі 21806 (двадцять одна тисячі вісімсот шість) гривень 47 копійок.
Речовий доказ: DVD-R диск марки «Verbatim» №МАР643ХН05052298, на якому розташовані файли під назвами: «SmartPlayer» «XVR_ch_main_0000_0008_2», «SmartPlayer» «XVR_ch_main_0008_5914_1», який було долучено до матеріалів справи, зберігати в матеріалах справи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1