У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі :
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003440 від 06.12.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Берегове Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який утримується в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва з Солом`янської окружної прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 24.12.2021 р. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003440 від 06.12.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовче судове засідання, призначене на 20.01.2022 р., не прибула потерпіла ОСОБА_5 , відомості про належне повідомлення потерпілої про місце, день та час слухання справи матеріали справи не містять.

У зв`язку із викладеним, прокурор просив суд відкласти підготовче судове засідання на іншу дату, повторно направивши на адресу потерпілої судову повістку про виклик.

Також, у підготовчому судовому засіданні прокурором до суду подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2015 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2015 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2017 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2019 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно якого за ч. 2 ст. 185 КК України направлено до Шевченківського районного суду м. Києва, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, спрямований на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення. Як слідує зі змісту клопотання прокурора, 06.12.2021 р. о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік підземного пішохідного переходу, розташованого за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 35, помітив раніше йому невідому жінку ОСОБА_6 , яка розмовляла по мобільному телефону. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення. Обвинувачений ОСОБА_4 дочекався поки потерпіла ОСОБА_6 залишить вищевказаний мобільний телефон поза полем свого зору, а саме: покладе до кишені своєї куртки. Після чого, як слідує зі змісту клопотання прокурора, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 наблизився впритул до потерпілої та, діючи умисно, своєю рукою дістав із лівої кишені її куртки належний потерпілій мобільний телефон марки «Huawei» моделі «NXT-L29» вартістю 1550 грн. в чохлі чорного кольору з сім карткою мобільного оператора «Lifecell», абонентський номер НОМЕР_1 , на мобільному рахунку грошові кошти були відсутні, та «Київстар» абонентський номер НОМЕР_2 грошові кошти на рахунку були відсутні, та утримував його при собі. В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, попрямував в напрямку зупинки громадського транспортну «станція метрополітену Політехнічний інститут», таким чином, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно. Зі змісту клопотання слідує, що є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України віднесено до нетяжких злочинів, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно того, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане із позбавленням волі, може значний термін переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у даному кримінальному провадженні. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, викладеним прокурором у поданому клопотанні, із врахуванням не лише тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а і особи обвинуваченого, який не має постійного місця проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти відкладення підготовчого судового засідання по причині неповідомлення належним чином потерпілої, та не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та додані до обвинувального акту матеріали, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суд приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.
Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Суд також визнає доведеним ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на свідка та потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів, оскільки обвинуваченому під час виконання вимог ст. 290 КПК України стали відомими анкетні та контактні відомості потерпілої та свідка у даному кримінальному провадженні. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, наразі притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурора, судом також враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має постійного місця проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, що у своїй сукупності свідчить про відсутність в особи міцних соціальних зв`язків та відповідно неможливості застосування до особи більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, на переконання суду, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тому, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає обвинуваченому розмір застави в двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн.

Отже, клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Підготовче судове засідання підлягає відкладенню у зв`язку із відсутністю у суду відомостей про вручення потерпілій судової повістки про виклик у судове засідання, враховуючи положень ст. 325 КПК України.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст. ст. 314, 315, 131, 132, 176-178, 180, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 березня 2022 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
- не відлучатись із міста Києва без дозволу суду,
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 березня 2022 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Підготовче судове засідання відкласти на 10 лютого 2022 року 16 год. 10 хв.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1