ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000808 від 15 березня 2015 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та уродженця м. Чернівці, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, а саме:

- 21 січня 2009 року Кіцманським РС Чернівецької області за ч.3 ст. 185, 75 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим терміном на 2 роки;

- 19 червня 2013 року Тернопільським РС за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим терміном на 2 роки;

- 12 жовтня 2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців за п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного

ЄУНСС №727/7941/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/822/395/21 Суддя - доповідач:
Категорія ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_1

позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ч.4 ст. 187 КК України на 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставіч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено засудженому ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавленням волі з конфіскацієюмайна, крім житла; у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено засудженому ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавленням волі з конфіскацією майна, крім житла;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя та уродженця м. Чернівці, проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, а саме:

- 11 червня 2007 року Шевченківським РС за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 187, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;

- 04 жовтня 2010 року Першотравневим РС за ч.2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців 24 доби;

- 12 жовтня 2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців за п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ч.4 ст. 187 КК України до покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено засудженому ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавленням волі з конфіскацією майна, крім житла, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційних скарг і судового рішення суду першої інстанції.

На вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч.3 ст. 185 КК України і за його вчинення призначено йому покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного приєднання до даного вироку невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.10.2018 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч.3 ст. 185 КК України і за його вчинення призначено йому покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного приєднання до даного вироку невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.10.2018 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково. Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 суму матеріальних збитків в розмірі 32066 грн. та 1000 грн. моральної шкоди.

Вирішено стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати в сумі 8838, 82 грн. за проведення експертиз.

Вирішено стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави судові витрати в сумі 429,66 грн. за проведення експертизи.

Вирішено питання речових доказів.

Вимоги апеляційних скарг учасників кримінального провадження та доповнень до них.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, з даним вироком суду не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки рахує, що судом першої інстанції істотно порушено норми кримінально-процесуального законодавства, допущено однобічність і неповноту, ряд обставин взагалі не досліджено й не оцінено, висновки суду викладені у вироку суперечать фактичним обставинам справи, а також вирок ухвалено на недопустимих доказах та на припущеннях суду.

Вказує на те, що судом першої інстанції порушено принцип змагальності сторін та вимоги ст. 291 КПК України, оскільки районний суд до початку судового розгляду, мав усі матеріали кримінального провадження, в той час як суд повинен оцінювати безпосередньо лише ті докази, які були представлені під час судового розгляду. Діючим кримінальним процесуальним законодавством чітко передбачені документи, які слід надавати суду до початку судового розгляду.

Судом порушено принцип змагальності сторін, що відповідно до ст. 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченим КПК.

Наявність у суду першої інстанції матеріалів досудового розслідування, впливає на формування внутрішнього переконання судді, що в свою чергу впливає на результати оцінки доказів і якість рішень, що приймається, та може суттєво вплинути на прийняття рішення з обвинувальним ухилом.

За таких обставин, судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які в силу ч.1 ст. 370 КПК України перешкодили районному суду всебічно розглянути справу і постановити законне судове рішення.

Також, апеляційні доводи обґрунтовує і тим, що в даному кримінальному провадженні речовими доказами слугували лише компакт-диски, наявні в матеріалах справи, однак жодного належного чи допустимого доказу, а також жодного речового доказу, стороною обвинувачення суду надано не було. Самі по собі процесуальні документи, протоколи слідчих дій, огляд місця події, без дослідження речових доказів, не можуть бути достатніми доказами для ухвалення обвинувального вироку у справі, а тому вирок суду не відповідає вимогам обґрунтованості, які передбачені ч.2 ст. 370 КПК України.

Крім того, звертає увагу на те, що судом першої інстанції здійснено розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілих, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки це перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судом навіть не встановлені дані осіб, які нібито є потерпілими в даному кримінальному провадженні. Отже, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, прокурору або посилатися на них у вироку.

В ході досудового розслідування, в рамках даного кримінального провадження, органом досудового розслідування було проведено ряд оглядів місця події та слідчих експериментів. Вказані слідчі дії були проведені із грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, так як були проведені до внесення відомостей до ЄРДР, а тому їх результати не можуть бути використані, як докази відповідно до Конституції України та КПК України.

Усі протоколи огляду місця події наявні в матеріалах справи є недопустимими доказами, оскільки отримані в порушення вимог КПК України, а проведені огляди місця події є незаконними. Суд зобов`язаний був перевірити докази сторони обвинувачення на предмет їх належності, допустимості та достатності з ціллю надання їм правової придатності для використання у кримінальному провадженні як аргументів у доказуванні.

Звертає увагу на те, що під час судового розгляду кримінального провадження, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, має створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальне обов`язків. Проте, не викликавши та не допитавши в судовому засіданні потерпілих, не встановивши істину по справі, районним судом було порушено його право на захист. Суди зобов`язані забезпечити всі гарантії права на справедлива судовий розгляд, щоб переконатися в тому, що особу не буде засуджено свавільно.

Захисник ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі відносно обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на те, що суд при винесенні вироку зобов`язаний виходити з принципів законності, змагальності сторін, із необхідності відповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особистості засудженого, можливості виправлення особи без відбуття покарання у місцях обмеження або позбавлення волі, а також враховувати презумпцію невинуватості.

З таким вироком суду погодитися не може і вважає, що вищезазначений вирок суду винесено без урахування дійсних обставин справи, та постановлено помилково, тому його не можна вважати чинним та підлягає скасуванню.

Зокрема, суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим у справі доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі докази проігнорував, в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив вищевказаний вирок, що суперечить дійсним обставинам справи та ст.ст. 2, 11, 65 КК України, а також ст.ст. 8, 9, 17, 22, 23 КПК України.

Зауважує, що ОСОБА_12 був допитаний в районному суді в якості свідка, де засвідчив, що саме у нього при обшуку знайшли крадені речі по епізодах, що інкримінують ОСОБА_6 .. Разом з тим, вищевказаний свідок вказував, що ніхто крім нього нібито не бачив і не чув, як ОСОБА_6 приносив викрадені речі та розповідав, що він їх вкрав. Як викрадалось майно, ОСОБА_12 також не бачив. Рахує, що такі покази відповідно до ст. 97 КПК України, є показами з чужих слів.

У зв`язку із цим фактом, просить визнати допит ОСОБА_12 недопустимим доказом ще і з тих причин, що він повністю дискредитував себе як свідок, оскільки судимий за скупку краденого майна за ст. 198 КК України, яке проходить по даному кримінальному провадженні. Крім того, це майно було знайдене саме у ОСОБА_12 , а не у ОСОБА_6 ..

Також вказує на те, що відносно одного підозрюваного - ОСОБА_13 винного у крадіжках вчинених 4.04.2015 р. у гр. ОСОБА_14 , 06.04.2015 р. у гр. ОСОБА_15 , 07.04.2015 р. у гр. ОСОБА_16 , 07.04.2015 р. у гр. ОСОБА_17 , 09.04.2015 р., 11.04.2015 р. відомості виділено в окреме кримінальне провадження, по якому є вирок. По цих епізодах його підзахисний свою вину не визнає, а будь-яких доказів причетності ОСОБА_6 до цих злочинів, крім слів засудженого ОСОБА_13 не має.

Крім того, відносно підозрюваного ОСОБА_18 у крадіжці вчиненій 12 березня 2015 року у ОСОБА_19 , відомості виділено в окреме кримінальне провадження, по якому є вирок. По вказаному епізоду ОСОБА_6 аналогічно свою вину не визнає, оскільки немає жодного відношення до нього.

Щодо крадіжки від 06 серпня 2015 року відносно ОСОБА_20 , обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, однак не надає жодних показів, чим не підтверджує і не доводить причетність ОСОБА_6 до вказаного злочину.

Також апеляційні доводи обґрунтовує і тим, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, а також прокурором не доведено наявність умислу у діях ОСОБА_6 ..

Зауважує, що все судове засідання проводилось поверхнево, упереджено, без допиту потерпілих, відносячись до обвинуваченого ОСОБА_6 , як вже до довічно ув`язненого.

Крім того, звертає увагу на характеризуючі дані ОСОБА_6 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із батьком, дружиною та має на утриманні малолітню доньку, на обліку у психіатра не перебуває.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

12.03.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 за попередньою змовою з іншими особами, перебуваючи по вул. Вашківській, біля будинку №45А в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, переліз через паркан, та шляхом зірвання навісного замка вхідних дверей, проник до середини підсобного приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_19 , а саме: дві металеві тачки, загальною вартістю 1250 гривень, 6 металевих уголків, вартість одного 55 гривень 1 м. та 5 металевих труб, довжиною 2,5 м. діаметром 50 мм. вартістю 760 гривень, які через паркан передав ОСОБА_18 . У подальшому, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_18 з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 2340 гривень.

Крім того, 18.03.2015 р., в нічний час доби ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Заставнянській, біля будинку №192 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом зірвання навісного замка з вхідних дверей, проник до середини будинку, звідки таємно викрав електроциркулярку вартістю 1500 гривень, яка належала ОСОБА_21 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.

Також, 18.03.2015 р., в нічний час доби ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Заставнянській, біля будинку №15, дачного товариства СТ «Авіатор» в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом віджиму вхідних дверей, проник до середини будинку, звідки таємно викрав електричну дриль, вартістю 1000 грн. та металеву тачку, вартістю 650 гривень, які належали ОСОБА_22 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 1650 гривень.

Далі, 19.03.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Ленківській, біля будинку №10А в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом зірвання навісного замка проник до середини гаражного приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_23 а саме: автомобільну акумуляторну батарею, фірми «Істок», вартістю 708 грн. 40 коп.; пристрій, який витягує кузовні деталі автомобіля (Машка), вартістю 1000 грн., пістолет для склейки лобового скла, вартістю, 250 грн., рижкові - накидні ключі, вартістю, 105 грн., балоновий ключ з манкіровкою, вартістю 50 грн..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 2113 грн. 40 коп..

Окрім того, 22.03.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по АДРЕСА_3 , діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник до середини будинку, звідки таємно викрав електроінструменти, а саме: електродриль вартістю 750 гривень та перфоратор вартістю 750 гривень, які належали ОСОБА_24 ..

В подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_24 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Також, 25.03.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Заставнянській, садового товариства «Шляховик», в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник до середини будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав електроінструменти, а саме: болгарку іноземного виробництва вартістю 1300 гривень та електродриль вартістю 1300 гривень, які належали ОСОБА_25 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 2600 гривень.

Далі, 04.04.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 , вступивши в попередню злочинну змову з іншою особою, перебуваючи на садівничому ТОВ «Ягідка», що по вул. Нішинська, біля будинку №22 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом зламу вхідних дверей, проникли в середину будинку, звідки викрали майно, яке належало ОСОБА_14 : професійний перфоратор фірми «Cinhel» ВВН 850/1 із серійним номером PLR0142-Т вартістю 500 гривень, драбина трьох секційна довжиною шість метрів, вартістю 1300 гривень, тачка «Лімекс», вартістю 420 гривень, сікатор фірми «Топекс», вартістю 270 гривень, пластмасова бочка ємкістю 60 літрів, вартістю 500 гривень, сокиру, вартістю 200 гривень, водяний електронасос фірми «АкваСтарт», вартістю 1300 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 разом з іншою особою з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 3190 гривень.

Крім того, 06.04.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Астраханській, біля будинку №1 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник до середини будинку, звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_26 , а саме: бензопилу марки БПЛ «Тондем», вартістю 1700 грн., дві болгарки, вартістю 1400 грн..

В подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_26 матеріальну шкоду на суму 3100 гривень.

Також, 06.04.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 , вступивши в попередню злочинну змову з іншою особою, перебуваючи по вул. Вижницькій, біля будинку №21 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, перелізли через хвіртку та зайшли на територію господарства. У подальшому, шляхом віджиму вхідних дверей ОСОБА_6 проник до будинку, а ОСОБА_13 залишився в дворі вище вказаного господарства. З будинку таємно викрали майно, яке належало ОСОБА_15 , а саме: електроболгарку DWT 002276017 вартістю 300 гривень, електродрель російського виробництва ИЭ1035.Э-2У2 вартістю 686 грн.00 коп., вісім сокир вартістю 277 грн. 56 коп..

У подальшому, ОСОБА_6 разом з іншою особою з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1263 грн. 56 коп..

Крім того, 07.04.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Благоєва, біля будинку №35-Б в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник до середини будинку, звідки таємно викрав електродриль марки «BOSH» вартістю 1710 гривень, яка належала ОСОБА_27 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_27 матеріальну шкоду на суму 1710 гривень.

Далі, 07.04.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 вступивши в попередню злочинну змову з іншою особою, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла, проникли в середину будинку та викрали майно, яке належало ОСОБА_16 , зокрема: сокиру із дерев`яною ручкою, вартістю 150 гривень; бензопилу іноземного виробництва, вартістю 2000 гривень; перфоратор іноземного виробництва, вартістю 2000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 разом з іншою особою з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 4150 гривень.

Також, 07.04.2015 р. в нічний час, ОСОБА_6 вступивши в попередню змову з іншою особою, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму метало пластикового вікна, проникли в гаражне приміщення вказаного будинку, звідки викрали майно, яке належало ОСОБА_17 , зокрема: зварювальний апарат німецького виробництва, червоного кольору, потужністю 140 ампер, вартістю 2000 гривень; болгарку марки «УШМ- 9012» темно синього кольору потужністю 1100 оборотів за хвилину, вартістю 439 гривень; перфоратор марки «Урал марш», темно-синього кольору, вартістю 2000 гривень; електро-пилу «Макіта» блакитного кольору, вартістю 5000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 разом з іншою особою з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 9439 гривень.

Далі, 09.04.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 вступивши в попередню змову з іншою особою, перебуваючи по вул. Шишківській, біля будинку №1 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом ривка вхідних дверей, проникли до середини будинку, звідки таємно викрали майно, яке належало ОСОБА_28 , а саме: один рулон металевої сітки, вартістю 450 грн., металеву косу 200 грн..

У подальшому, ОСОБА_6 разом з іншою особою з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілу ОСОБА_28 матеріальну шкоду на суму 650 гривень.

Також, 11.04.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 вступивши в попередню злочинну змову з іншою особою, перебуваючи по вул. Горіхівській, біла будинку №40 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, перелізли через паркан на подвір`я будинку, який належить ОСОБА_29 та з клітки викрали чотирьох кролів загальною вартістю 1000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 за домовленістю з іншою особою, шляхом пошкодження навісного замка, проник до середини гаража звідки таємно викрав чотири вудочки, вартість яких 1600 гривень, які належать ОСОБА_29 ..

У подальшому, ОСОБА_6 разом з іншою особою з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_29 матеріальну шкоду на загальну суму 2600 гривень.

Крім того, 15.04.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Вашківській, біля будинку №8 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом зірвання замка вхідних дверей, проник до середин будинку, звідки таємно викрав дитячий велосипед марки «ВХ» вартістю 1000 гривень та переносну настільну двох камфорну газову плитку «Vireily», вартість якої, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №627-А від 17.09.2015 р. складає 383 грн. 85 коп., які належали ОСОБА_30 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_31 матеріальну шкоду на суму 1385 грн. 85 коп..

Також, 20.04.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 , перебуваючи на дачній ділянці АДРЕСА_6 , діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом пошкодження метало пластикового вікна, проник в середину будинку, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_32 , зокрема: металеву тачку, вартістю 1500 грн., водяний електронасос фірми «Малиш», вартістю 450 гривень, перфоратор фірми «БОШ», електролобзик фірми «БОШ», болгарку фірми «БОШ», вартістю 15000 грн.; бензопилу марки «Штіль», вартістю 4000 грн..

У подальшому ОСОБА_6 разом з викраденими речами з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_32 матеріальну шкоду на загальну суму 20950 гривень.

Крім того, 20.04.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Іліуци біля будинку №2-Д в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу потрапив на територію даного господарства, звідки викрав металеві труби в кількості 25 штук, загальною вартістю 7300 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_33 матеріальну шкоду на суму 7300 грн..

Окрім того, 21.04.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Іліуци біля будинку №2-Д в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, з території вказаного господарства викрав бетонозмішувач, вартістю 3000 гривень, який належав ОСОБА_34 ..

Далі ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_33 матеріальну шкоду на суму 3000 грн..

Також, 26.04.2015 р. ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Орлівській, біля будинку №2-б в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, з території даного приватного господарства таємно викрав 20 труб діаметром 90 мм загальною довжиною 1м 20см, загальною вартістю 2500 гривень, які належали ОСОБА_35 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденими трубами з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_36 матеріальну шкоду на суму 2500 гривень.

Окрім того, 08.05.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Рощівській, біля будинку №33 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом пошкодження метало пластикового вікна, проник в середину гаражного приміщення звідки викрав електроінструменти, які належали ОСОБА_37 , зокрема: дві електроболгарки фірми «Макіта», загальною вартістю 6000 грн., бензопилу «Штіль-260» вартістю 1000 грн., два перфоратора фірми «Макіта», загальною вартістю 6000 грн., шуруповерт вартістю 1000 грн..

У подальшому, ОСОБА_6 разом з викраденими речами з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_37 матеріальну шкоду на загальну суму 14000 грн..

Окрім того, 18.05.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Вашківській, біля будинку №85 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, з території даного приватного господарства, таємно викрав бетонозмішувач, вартістю 6000 гривень, який належав ОСОБА_38 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_39 матеріальну шкоду на суму 6000 гривень.

Також, 28.07.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Вашківській, біля будинку №14 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, з колодязя загального користування викрав водяний електронасос фірми «Водолей БЦП 032-40Ц», вартістю 2200 гривень, який належав ОСОБА_40 ..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_41 матеріальну шкоду на суму 2200 гривень.

Окрім того, 29.07.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Оршівській, біля будинку №25-А в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом віджиму вхідних дверей, проник до будинку, звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_42 , а саме: електрозварювальний апарат, червоного кольору, вартістю 6000 грн., бензопилу «Штіль-180», із серійним номером 0113024 Е1, вартістю 1869 грн., точильний станок (нождак) «ИЖ МАШ Profi» ИТП-1250, вартістю 650 грн. 40 коп., фуганок для гемблювання деревини, вартістю 900 грн., магнітофон «Соні», вартістю 1000 грн., електрочайник вартістю 200 грн., шліфувальну машинку «SPARKY» MP-250 вартістю 741 грн. 75 коп., ручний саквояж для інструментів, вартістю 450 грн., електроболгарку синього кольору вартістю 1000 грн., садову тачку вартістю 500 грн., покривало коричневого кольору вартістю 1000 грн., настільний годинник вартістю 200 грн., фільтр для фільтрації води вартістю 200 грн., сковорідку 700 грн., тостер вартістю 300 грн..

У подальшому, ОСОБА_6 з викраденими речами з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_42 матеріальну шкоду на загальну суму 15711 грн. 15 коп..

Далі, 06.08.2015 р. в нічний час доби, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи по вул. Заставнянській біля будинку №184 в м. Чернівці, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, проникли зайшли до середини будинку, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_20 а саме: двигун до бензокосарки «Амур АТР-2400» вартістю 200 гривень; електроболгарку вартістю 400 гривень; електродрель вартістю 400 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_43 з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб поєднане з проникненням у житло, інше приміщення та сховище.

06.08.2015 р. в нічний час доби ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 перебуваючи по АДРЕСА_7 , який належить ОСОБА_20 діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, проникли зайшли до середини будинку, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_20 , а саме: двигун до бензокосарки «Амур АТР-2400» вартістю 200 гривень; електроболгарку вартістю 400 гривень; електродрель вартістю 400 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_43 з викраденими речами з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Разом з тим, ОСОБА_9 19.07.2015 року, приблизно о 08 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_8 викрав ключі від квартири, які належали потерпілій ОСОБА_44 .. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.07.2015 року ОСОБА_9 проник до квартири ОСОБА_45 звідки таємно викрав плазмений телевізор марки «Блаупанкт», відеокамеру марки «Самсунг» на загальну суму 15500 грн..

Умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення в житло.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, свою вину не визнав повністю. Вказав, що він не вчиняв вказані злочини.

Обвинувачений ОСОБА_9 в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, свою вину визнав повністю. Вказав, що він в дійсності вчинив одну крадіжку по вул. Заставнянській в м. Чернівці разом з ОСОБА_6 .. Іншу крадіжку по вул. Руській в м. Чернівці вчинив сам. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суд його суворо не карати.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 , наполягали на задоволенні своїх апеляційних вимог, просили скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та недоведеністю його вини в скоєному.

Прокурор, вважав вирок районного суду обґрунтованим, а вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діянні доведеною, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, а доводи наведені в апеляційних скаргах учасників кримінального провадження без задоволення.

Мотиви Суду.

Перевіривши вирок суду першої інстанції та вимоги апеляційних скарг учасників кримінального провадження, міркування учасників з приводу доводів наведених в скаргах, дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши аргументи апеляційних вимог, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 в апеляційній інстанції висловили прохання про скасування вироку районного суду та закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого інкримінованого йому діяння за ч.3 ст. 185 КК України.

І ншими учасниками судового розгляду вирок районного суду в апеляційному порядку не оскаржено.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Так, вразі, коли апеляційний суд під час апеляційного розгляду вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) є обґрунтованими та потребують перевірки, така перевірка здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст. 404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції позбавлений такої можливості, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При перевірці колегією суддів доводів наведених апелянтами, встановлено, що в основу вироку доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні крадіжок у потерпілих: ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_46 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , судом покладено покази свідків, ряд висновків товарознавчих експертиз, протоколи огляду місця подій, протоколи слідчих експериментів.

По епізодах крадіжок у потерпілих: Бучковського, Тютюнника, Костя, Меркера, ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_11 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , - вина ОСОБА_6 підтверджується показами свідка ОСОБА_12 , наданими під час судового розгляду, який вказав, що в період з березня по липень 2015 року, ОСОБА_6 приносив йому речі, які були ним викрадені. В подальшому ОСОБА_12 продавав ці речі в журналі «Від і ДО».

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості допитати цих потерпілих і зробити аналіз їх показів, покладених в основу вироку з запереченнями на них ОСОБА_6 , оскільки ці особи не були допитані безпосередньо судом першої інстанції.

У своєму рішенні, суд фактично встановлює, що ОСОБА_6 у домогосподарствах громадян/потерпілих були вчинені крадіжки майна, що належали останнім на праві власності; виявлені та вилучені у домогосподарствах ОСОБА_12 і ОСОБА_57 речі та майно були впізнані потерпілими, як таке, що було викрадене в них; вартість викраденого майна потерпілих, яке в подальшому було повернуто останнім; визнання вини громадянами ОСОБА_13 та ОСОБА_18 у вчиненні крадіжки чужого майна; визнання громадянином ОСОБА_12 своєї вини в придбані, зберіганні та збуті майна одержаного злочинним шляхом.

Згідно ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачяться на її користь.

Роз`яснення суворого додержання, закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, передбачені також у п.18 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що вищезазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було, так як у ході судового розгляду судом першої інстанції були допущені порушення положень КПК України, які регламентують суть обвинувачення та предмет доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України, суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати, які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Однак, суд першої інстанції, обґрунтовуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому діянь, обмежився простим перерахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні, не проаналізував їх зміст та не вказав, які саме фактичні дані вони підтверджують, як співвідносяться між собою та чи достатні для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. (Справа "Салов проти України").

Необхідно звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ст. 368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вироку суду, а суд вищої інстанції - переглянути його.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції фактично обмежився простим перерахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні по всім епізодам висунутого обвинувачення, не конкретизував, які саме докази підтверджують певні фактичні обставини по кожному окремому епізоду злочинної діяльності та допускаючи формальне ставлення до необхідності обґрунтувати свої висновки, вказав, що винуватість обвинуваченого підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.4 ст. 340 КПК України потерпілий, який погодився підтримувати обвинувачення в суді, користується всіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду.

Як вбачається з вироку, судом першої не було встановлено всіх осіб потерпілих, не викликано та не допитано їх в судовому засіданні, не з`ясовано під час судового слідства думку потерпілих щодо висунутого прокурором обвинувачення ОСОБА_6 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також порушено право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист (в частині перехресного допиту).

Суд першої інстанції, повинен був навести докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 по кожному окремому епізоду висунутого обвинувачення, вказати які саме фактичні обставини ці докази підтверджують та проаналізувати їх з точки достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч.1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, недотримання її судом, виходячи зі змісту ч.2 ст. 23 та ст. 86 КПК України, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими і враховані при постановленні судового рішення судом, крім випадків, передбачених КПК України, а отже судове рішення відповідно до ст. 370 КПК України не може бути визнано законним та обґрунтованим і згідно з ч.1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню.

Тут, варті уваги доводи сторони захисту щодо допиту свідка ОСОБА_12 , який вказав, що саме у нього при обшуку знайшли крадені речі по епізодах, що інкримінують ОСОБА_6 , ніхто крім нього не бачив і не чув, як ОСОБА_6 приносив викрадені речі та розповідав, що він їх вкрав. Проте, як викрадалось майно, ОСОБА_12 також не бачив.

Згідно ч.6 ст. 97 КПК України, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на вищезазначене, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема у зв`язку з відсутністю чіткого доведення формулювання обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України, яке визнано судом доведеним, викликає обґрунтовані сумніви щодо правильності висновків суду щодо наявності в діях обвинуваченого вказаних злочинів, а тому вирок районного суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Апеляційний суд звертає увагу, що правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року по справі №5-98км16; в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі №466/9158/14-к (провадження №51-645 км18); в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі №521/11693/16-к (провадження №51-380 км17).

Допущені районним судом порушення вимог ст. 374 КПК України не можуть бути усунені шляхом зміни вироку, або ухвалення нового вироку апеляційним судом, оскільки відповідно до вироку районного суду, зокрема його мотивувальної частини, не вбачається які обставини, зокрема який обсяг обвинувачення було встановлено судом першої інстанції за результатами судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст. 370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст. 409, 412 КПК України, а тому з урахування усіх порушень, встановлених під час апеляційного розгляду справи, цей вирок підлягає скасуванню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, необґрунтоване рішення суду є порушенням гарантій, втілених у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд не повинен надавати відповідь на кожен довід, проте з рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. Суд має переконатися, що мотиви рішення, наведені національними судами, не були автоматичними або стереотипними.

Колегія суддів вважає, що наведена судом мотивація щодо спростування доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про його невинуватість у вчиненні злочинів, не може бути визнана обґрунтованою і носить формальний стереотипний характер, хоча вимагала повної та всебічної оцінки сукупності доказів, які поверхнево були досліджені судом першої інстанції.

Крім цього, у матеріалах кримінального провадження відсутній будь який процесуальний документ/постанова, який би підтверджував факт призначення слідчого/групи слідчих, а також у матеріалах кримінального провадження відсутні протоколи відкриття матеріалів кримінального провадження та речових доказів стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України і на цьому факті наполягає ОСОБА_6 , як у своїй апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України необхідно скасувати, оскільки при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції допущена сукупність істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду повно, всебічно та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Колегія суддів вважає за неможливе виправити вищевказані порушення під час розгляду справи в апеляційній інстанції і, враховуючи характер допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону та те, що вони пов`язані з правами обвинуваченого та потерпілих щодо захисту своїх інтересів, вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що апеляційний суд не повинен підміняти собою суд першої інстанції, оскільки скасування судового рішення та необхідність проведення нового судового розгляду іншим неупередженим складом суду свідчить саме про необхідність призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Зокрема, безпосередній розгляд кримінального провадження апеляційним судом, як судом першої інстанції, фактично позбавляє учасників судового процесу реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, яке передбачено ст. 129 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зможе найбільш повно та ефективно забезпечити змагальність процесу, реалізацію сторонами їх прав та виконання обов`язків, дозволить повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення та перевірити доводи сторін.

При новому розгляді, суду першої інстанції необхідно, створивши сторонам необхідні умови для реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків, більш ретельно перевірити їх доводи, дослідити надані ними докази, яким дати належну оцінку з точки зору їх належності допустимості і достатності та постановити законне, обґрунтоване і справедливе рішення по справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п.6 ч.1 ст. 407, п.1 ч.1 ст. 409, п.1 ч.1 ст. 410, ч.1, п.5 ч.2 ст. 412, п.1 ч.1 ст. 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3