Справа № 165/2073/19 Провадження №11-кп/802/638/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000714 від 01.07.2019 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 18.06.2021 щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Нововолинська Волинської області, громадянин України, тимчасово зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дочку, непрацюючий, судимий:

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 08.11.2010 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 04.02.2011 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 01.10.2013, згідно ухвали Дубенського районного суду Рівненської області;

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 17.02.2014 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 14.05.2014 за ч.2 ст.186, ст.70, ст.102, ст.103 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, який вироком Апеляційного суду Волинської області від 30.07.2014 змінено в частині призначеного покарання за ч.2 ст.186, ст.71, ст.102, ст.103 КК України призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 25.10.2018;

засуджений:

- за ч.2 ст.186 КК України до покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередню - тримання під вартою.

Вирішено питання речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_7 628 грн 04 коп судових витрат.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 23 червня 2019 року, близько 01 год 49 хв, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину "Продукти 1185" ТзОВ "АТБ-Маркет" за адресою: Волинська область, м.Нововолинська, проспект Дружби, 6"а", у лікеро-горілчаному відділі, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, повторно, викрав з торгівельного стелажу одну пляшку коньяку марки "Шабо VS 3 зірки", об`ємом 0,5 л, вартість якої згідно висновку експерта №465 від 31 липня 2019 року, на 23 червня 2019 року становить 147,40 грн, яку сховав під верхній одяг, та проходячи повз каси, намагався покинути місце вчинення злочину, однак його дії були виявлені касиром. Незважаючи на вимогу останньої зупинитися та повернути викрадене, розуміючи, що він діє відкрито, без застосування насильства, не реагуючи на вимоги працівників залишив приміщення магазину, заволодівши однією пляшкою коньяку марки "Шабо VS 3 зірки", об`ємом 0,5 л, чим спричинив вказаному товариству майнову шкоду на вищезазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, на підставі якого обвинуваченому призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді обмеження волі на певний строк.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається, суд неправильно застосував положення ст.69 КК України, не дав належної оцінки характеризуючим даним особи, зокрема, наявності у ОСОБА_7 незнятих та непогашених судимостей, три з яких за вчинення аналогічних злочинів. Обвинувачений звільнився від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, однак на шлях виправлення не став, повторно вчинив кримінальне правопорушення, негативно характеризується за місцем проживання. Призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 69 КК України є несправедливим внаслідок м`якості.

Заслухавши суддю - доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила її задовольнити, скасувати вирок суду щодо ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти поданої апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Твердження прокурора про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, на думку суду апеляційної інстанції, є голослівними з наступних підстав.
При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
У відповідності до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Дані вимоги Закону при призначенні обвинуваченому покарання були повністю дотримані судом першої інстанції, а також в повній мірі враховані обставини, на які зроблено посилання в апеляційній скарзі прокурора.
Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, судом правильно віднесено до обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Також враховано ту обставину, що представники потерпілого не наполягали на призначенні ОСОБА_7 суворої міри покарання.

Суд першої інстанції врахував при призначенні покарання обвинуваченому дані про його особу, який є молодого віку, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується по місцю проживання, де проживає з сім`єю, виховує малолітню дочку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, не працює, не має постійного джерела доходу, незначний обсяг та вартість викраденого, критичне ставлення самого ОСОБА_7 до вчиненого та обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді обмеження волі.

Доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо виду і міри призначеного покарання та вважає його необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_7 нових злочинів і таким, що не можна вважати надто м`яким, як про це зазначає в апеляції прокурор.
Порушень законодавства, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
При цьому, апеляційний суд не вбачає законних підстав для скасування або зміни вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, яку на підставі п.1 ч.1 ст.407 КПК України слід залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: