Справа № 202/8148/21
Провадження № 1-кп/202/169/2022
УХВАЛА

10 лютого 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000854 від 05 грудня 2021 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України-

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000854 від 05 грудня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою від 23 грудня 2021 року було призначене підготовче судове засідання по справі.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, просив суд обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду. Також, посилаючись на те, що обвинувачений неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обвинувачений офіційно не працевлаштований та єдиним джерелом доходів є здійснення корисливих злочинів. Додатково суду зазначив, що раніше застосований до обвинуваченого запобіжний захід останній порушував та під час запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вчинив інкримінований злочин.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити, зазначивши, що прокурором не було доведено ризиків, на які він посилається. В обґрунтування заперечень зазначила, що обвинувачений не працює за станом здоров`я та незважаючи на відсутній реєстрації місця проживання, обвинувачений має постане місце проживання у м.Дніпрі, у зв`язку із чим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та зневолює ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

Обвинувачений позицію свого захисника підтримав та просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, зазначивши, що ніколи від органів досудового розслідування не скривався та від суду скриватися також не буде.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року ОСОБА_4 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, а саме до 13 лютого 2022 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Мотивуючи клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На виконання вказаних вимог КПК України судом встановлено, що обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. При цьому у відношенні обвинуваченого мається ряд кримінальних проваджень, які знаходяться на розгляді в інших судах. Враховуючи вищевикладене є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, не має сталого заробітку, офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є хоч і не основним, але суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за можливе визначити заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 22 700,00 грн., оскільки застава у менших розмірах не здатна забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.110,315-317,369,371 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10 квітня 2022 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 заставу у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень.

У випадку внесення обвинуваченими ОСОБА_4 встановленої застави, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1