Провадження №1-кп/523/1356/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

04.11.2021 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000695 від 21.05.2021 щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.11.2018р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 6м. позбавлення волі, звільнений 16.12.2019р. по відбуттю строку покарання,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2021р., приблизно о 01год. 00год., повторно, ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку №75, розташованого по просп. Добровольського в м. Одесі, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, побачив автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 13735грн., який належав ОСОБА_6 , визначивши його об`єктом свого злочинного умислу. Далі, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до вищевказаного автомобілю та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через відкрите праве переднє вікно, просунув руку до салону, відкрив двері та проник до салону автомобіля, де шляхом з`єднання дротів замка запалювання запустив двигун, тим самим встановивши контроль над автомобілем. Після чого, ОСОБА_7 не маючи ні уявного, ні передбаченого законом права на керування вищевказаним автомобілем став переміщувати його в просторі керуючи ним, чим закінчив реалізацію свого злочинного умислу, тим самим, спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 13735гривень.
Крім того, повторно, 23.05.2021р., приблизно о 20год. 27хв., ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку №18-а, розташованого по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі, побачив, належний ОСОБА_8 автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , майно якого визначив об`єктом свого злочинного умислу, а саме акумуляторної батареї, яка встановлена в автомобілі. Далі, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити реалізації його злочинного умислу, підійшов до вищевказаного автомобіля, відкрив капот та за допомогою ножа перерізав дроти клем, та таємно викрав акумуляторну батарею марки «Dominator», вартістю 2000грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2000гривень.
В судовому засіданні, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальному акті обвинуваченню, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах кримінальних правопорушень, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно; за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_7 є особою раніше судимою, вчинив нові кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких, не працюючий, перебуває у цивільному шлюбі, маючий на утриманні малолітню дитину 2020 року народження.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_7 , який є особою раніше судимою, вчинив нові кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких, не працюючий, перебуває у цивільному шлюбі, маючий на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, приймаючи до уваги заяви потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , які просять призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями ст.ст.185, та 289 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільні позови не заявлялись.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з 31.05.2021 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1716,20 грн., за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_7 у повному обсязі, в інтересах держави в особі Одеського НДЕКЦ.

Речові докази: частини автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 - вважати повернутими за належністю ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.
Копії вироку вручити під розписку засудженому та прокурору, а також надати іншим заінтересованим особам

Головуючий суддя: ОСОБА_1