Дата документу 07.10.2021 Справа № 554/4931/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 20.05.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що в провадженні слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
20.05.2021 року слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, керуючись п.1 ч.1 ст.284 КПК України. Зазначене рішення слідчого заявник вважає незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Так, слідчий проігнорував ухвали апеляційного суду Полтавської області від 28.04.2016 року, 31.08.2016 року, 28.11.2016 року, 31.05.2017 року, якими було встановлено бездіяльність органу досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000211; не допитав його в якості потерпілого; до теперішнього часу не допитав ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; не зібрав характеризуючих даних відносно фігуранта по справі. Крім того, слідчим не взято до уваги, що бездіяльність органу досудового розслідування по справі №0000211 підтверджується рішеннями місцевих судів про стягнення з державного бюджету України моральної шкоди на користь ОСОБА_3 .
З постановою заявник категорично не погоджується, вважає закриття провадження передчасним.
У судове засідання заявник повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. ОСОБА_3 подав письмове клопотання про розгляд скарги у його відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0001223, суд вважає за необхідне скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 20.05.2021 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2017 року, відповідно до якої розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за фактом можливих неправомірних відмов старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 у залученні до кримінального провадження №0000211 як потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а також у невиконанні вказівок Апеляційного суду Полтавської області, викладених в ухвалі від 31.05.2017 року.
Згідно заяви, за якою внесено відомості до ЄРДР за №0000211 від 14.01.2016 року, кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_3 полягає у перевищенні службових повноважень та вчиненні інших кримінальних правопорушень колишніми прокурорами прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 20.05.2021 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Зокрема, згідно постанови: під час проведення досудового розслідування не здобуто доказів, які об`єктивно підтверджують подію злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення події злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.1 ст.284 КПК України.
Так, під час досудового розслідування допитано в якості потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , оглянуті матеріали кримінального провадження №0000211 від 14.01.2016 року та фактично виконані численні ухвали слідчих суддів з приводу клопотань ОСОБА_3 та скасування постанов про закриття кримінального провадження №0001223.
Крім того, згідно оскаржуваної постанови, з показань свідка ОСОБА_7 та постанови про закриття кримінального провадження №0000211 встановлено, що на виконання вказівок, викладених в ухвалі від 31.05.2017 року слідчим повторно викликані для проведення одночасного допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Водночас ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до органу досудового розслідування із заявами про те, що їх неодноразово допитували у вказаному кримінальному провадженні та вони надали вичерпні та розгорнуті показання, на яких наполягають та які є незмінні незалежно від позиції ОСОБА_3 . Вважають, що їх участь у одночасному допиті з потерпілим ОСОБА_3 порушить їх права, передбачені ст.18 КПК України та ст.63 Конституції України. Також, слідчим ОСОБА_7 були розглянуті заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про визнання потерпілими у кримінальному провадженні №0000211 та винесено постанови про відмову у визнанні потерпілими вказаних осіб. З приводу посилань ОСОБА_3 на численні ухвали слідчих суддів про скасування постанов слідчих, слідчий зауважив, що належить прийняти до уваги, що відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 року скасування процесуальних рішень у кримінальному провадженні не свідчать про протиправність дій органу досудового розслідування, та не визнається підставою наявності провини прокурора або слідчого у вчиненні будь-якої дії або бездіяльності та завдання цим шкоди. В постанові слідчий посилається на постанову Верховного Суду від 02.10.2019 року, згідно якої у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення судів відмовлено, рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишено без змін, тобто встановлена відсутність завдання шкоди ОСОБА_3 .
Таким чином, слідчий прийшов до висновку, що у ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено відсутність події кримінального правопорушення.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 20.05.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що слідчий проігнорував ухвали апеляційного суду Полтавської області від 28.04.2016 року, 31.08.2016 року, 28.11.2016 року, 31.05.2017 року, якими було встановлено бездіяльність органу досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000211; не допитав його в якості потерпілого; до теперішнього часу не допитав ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Згідно матеріалів справи, фактично доводи заявника зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчого ОСОБА_7 , що не може слугувати підставами для кримінальної відповідальності слідчого, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Слід зазначити, що заявник скористався своїми процесуальними правами та неодноразово звертався як до правоохоронних органів так і до суду зі скаргами та з позовами, судами прийняті рішення з цього приводу.
Суд звертає увагу на те, щовказані заявником рішення судів не свідчать про кримінальну протиправність дій чи бездіяльності слідчого, оскільки він діяв в межах своїх процесуальних повноважень.

Отже, суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0001223 від 17.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального праворушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1