КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/5151/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3852/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
представника

ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35», апеляційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2021 року засудженого

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пирогівка Шосткінського району Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2021 року відмовлено узадоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що своєю поведінкою та ставленням до праці протягом усього строку відбування покарання засуджений ОСОБА_9 не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

За доводами апеляційної скарги засуджений вважає, що за той період, протягом якого відбував покарання, він вже виправився, працевлаштований був із самого початку відбування покарання в колонії, а представник колонії, який брав участь у судовому розгляді та заперечував щодо задоволення клопотання, є начальником іншого відділення, тому не знає його (засудженого) в достатній мірі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, заперечення прокурора та представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2018 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці 10 днів.

12 травня 2021 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Суд першої інстанції при розгляді клопотання ретельно та належним чином перевірив доводи засудженого щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та, проаналізувавши усі дані, які стосуються його поведінки під час відбування покарання, дійшов висновку про те, що засуджений не довів свого виправлення, а тому відмовив у задоволенні його клопотання.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Відповідно до положень ст. 81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Таким чином, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Крім того, з урахуванням роз`яснень у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

Із матеріалів провадження, зокрема, характеристики від 12 травня 2021 року, затвердженої в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», слідує, що за період відбування покарання в установі № 35, тобто з 21.08.2019, засуджений ОСОБА_8 має чотири заохочення, стягнень не має; у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи; встановлені законодавством вимоги персоналу установи відбування покарання виконує; працевлаштований на виробництві установи з 10.10.2020; виконує роботи із самообслуговування; роботи по благоустрою місць позбавлення волі виконує під контролем адміністрації; участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає та не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає участь в роботі самодіяльних організацій засуджених; не підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними; під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.
Комісією установи згідно з протоколом № 19 від 12 травня 2021 року було відмовлено у зверненні до суду з поданням щодо застосування до засудженого положень ст. 81 КК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 має недостатній ступінь виправлення.

Указані в характеристиці відомості щодо поведінки ОСОБА_8 протягом усього строку відбування покарання останнім не оспорюються, водночас вони хоча і свідчать про позитивну динаміку змін в особистості засудженого, але не дають достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання- без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4