Дата документу 12.10.2021 Справа № 554/9775/21
У Х В А Л А
іменем України

12 жовтня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000575 від 23 вересня 2021 року, погоджене прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька Полтавської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . У клопотанні органу досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументовано наступним.

В провадженні СВ відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575 від 23.09.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, приблизно о 14 годині 30 хвилин, 22.09.2021 року, відпочиваючи неподалік Троїцької церкви по вул. Белінського, 1 в смт. Диканька Полтавського району Полтавської області, спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачив на шиї останнього золотий ланцюжок, яким вирішив заволодіти. У вказаний час та місці, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, упевнившись, що потерпілий ОСОБА_8 , внаслідок сильного сп`яніння заснув, відкрито, у присутності ОСОБА_7 , яка усвідомлювала протиправний характер дій ОСОБА_5 і оцінювала їх як відкрите викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зняв із шиї ОСОБА_8 та заволодів належним ОСОБА_8 золотим ланцюжком, вагою 2,95 г., довжиною 50 см. вартістю 5162 грн. Після цього, ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця події зник, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 5162 грн.

08.10.2021 року під час досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків ініціатор клопотання вважає доцільним застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 під час досудового розслідування свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, від надання показань відмовився, а також він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі свідки, зокрема ОСОБА_7 , яка безпосередньо бачила факт заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , а також підозрюваному відомі й інші свідки, разом із якими він перебував у м. Полтаві. Так само йому відомий потерпілий, на якого він може незаконно впливати. Крім того, в ході додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , проведеного 11.10.2021 року, встановлено, що ОСОБА_5 декілька останніх днів, починаючи з 08.10.2021 року постійно їй телефонує, здійснюючи при цьому на неї тиск. Від знайомих ОСОБА_7 дізналася про те, що ОСОБА_5 встановлює її місцезнаходження, погрожує фізичною розправою за надані під час слідства покази; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, а також за кримінальні правопорушення проти здоров`я особи, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив новий тяжкий злочин, тому вказане свідчить про те, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не буде запобігати спробам підозрюваного незаконно впливати на вищевказаних учасників у цьому кримінальному провадженні, а отже не забезпечить належну поведінку останнього та виконання з ним процесуальних рішень з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання.

- особиста порука при проведенні досудового розслідування не встановлено осіб, які б надали письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та зобов`яжуться за необхідності доставити до органу досудового розслідування чи суду підозрюваного на першу вимогу.

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;

- домашній арешт ОСОБА_5 мешкає у квартирі, яка належить його матері ОСОБА_9 . Власного житла ОСОБА_5 не має. Під час проживання у квартирі матері, ОСОБА_5 неодноразово ображав матір та виганяв її з дому, підтвердження тому мається у матеріалах кримінального провадження. Зокрема, згідно інформації, наданої СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 04.10.2021 року ОСОБА_9 зверталася із заявою щодо вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її сина ОСОБА_5 . Також, відносно останнього неодноразово складалися адміністративні протоколи щодо порушення ним встановленого адміністративного нагляду.

На переконання слідчого, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, попередження будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, забезпечення можливості виконання процесуальних рішень та беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше був засуджений за злочини проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий тяжкий злочин, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела заробітку, а тому, перебуваючи на волі, існують вищевказані ризики, передбачені ст.177 КПК України, що може негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому слідчий просить задовольнити подане клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявна обґрунтована підозра у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, застосувати до підозрюваного більш м`які запобіжні заходи неможливо, у зв`язку з чим просив задовольнити клопотання.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Разом із тим, із клопотанням не погодився, вказав, що прокурором та слідчим не обґрунтовано необхідності застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Підозрюваний вказав, що він не має наміру переховуватися та будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню. На підставі викладеного, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник у судовому засіданні заперечувала щодо застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 23 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, та зазначено, що 22 вересня 2021 року до СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 22.09.2021 року в період часу з 14:00 год. по 19:00 год. під час відпочинку на Дзюбиному ставі в смт. Диканька Полтавського району Полтавської області невстановлена особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку особистих речей та золотого ланцюжка, чим спричинила заявнику матеріальних збитків. В ході досудового розслідування встановлено факт відкритого заволодіння золотим ланцюжком з боку ОСОБА_5 .

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється Відділом поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Так, із поданого клопотання слідує, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, приблизно о 14 годині 30 хвилин, 22.09.2021 року, відпочиваючи неподалік Троїцької церкви по вул. Белінського, 1 в смт. Диканька Полтавського району Полтавської області, спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачив на шиї останнього золотий ланцюжок, яким вирішив заволодіти, та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, упевнившись, що потерпілий ОСОБА_8 , внаслідок сильного сп`яніння заснув, відкрито, у присутності ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зняв із шиї ОСОБА_8 та заволодів належним ОСОБА_8 золотим ланцюжком, вагою 2,95 г., довжиною 50 см. вартістю 5162 грн. Після цього, разом з викраденим майном з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 5162 грн.

Судом установлено, що 08 жовтня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, йогозв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, а повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою. При цьому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, доведеності чи недоведеності вини підозрюваного, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на данійстадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в судіпершої інстанції.

Разом із тим,з урахуванням конкретних обставин розслідування, для стороннього об`єктивного спостерігача є зрозумілим причетність ОСОБА_5 до вчинення згаданого кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Отже, надані стороною обвинувачення матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, в ході якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про те, що 22.09.2021 невстановлена особа поблизу Троїцької церкви у смт. Диканька здійснила крадіжку належного йому золотого ланцюжка; протоколом огляду місця події за участі потерпілого ОСОБА_8 від 23.09.2021, під час якого ОСОБА_8 вказав на місце, де він відпочивав 22.09.2021 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а в подальшому виявив крадіжку золотого ланцюжка, який був у нього на шиї; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який будучи повідомленим за дачу завідомо неправдивого показання, розповів, що 22.09.2021 у обідній час він пішов до центру смт. Диканька, де зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_12 запропонував випити горілки, та ОСОБА_13 дістав із гаманця гроші, які дав ОСОБА_14 . Останній придбав горілку та вони втрьох пішли до гаражів поблизу Троїцької церкви у смт. Диканька, де сіли відпочивати. Потім між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виникла сварка. Причину сварки він не пам`ятає. В ході сварки ОСОБА_12 наніс декілька ударів. Після цього відпочинок продовжився, та ОСОБА_8 заснув. Прокинувшись близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_8 виявив відсутність золотого ланцюжка; товарним чеком від 10.07.2021, виданого ФОП ОСОБА_17 , згідно якого вартість золотого ланцюжка, артикул 9600000, вагою 2,95 г. становить 5162 грн.; показаннями свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка, будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, розповіла, що 22.09.2021 вона разом із своїм знайомим ОСОБА_5 приїхала до смт. Диканька з м. Полтави. У центрі смт. Диканька неподалік від магазину «Орхідея», що по вул. Незалежності вони зустріли чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , який перебував у стані сп`яніння. За кошти останнього вони придбали горілки та пішли до гаражів, розташованих поруч із Троїцькою церквою, що у смт. Диканька, де почали розпивати горілку. В подальшому, ОСОБА_13 почав нецензурно висловлюватись в бік ОСОБА_10 . Останній наніс декілька ударів в область обличчя ОСОБА_19 . Після цього вони продовжили відпочивати. Після того, як ОСОБА_13 заснув, ОСОБА_20 побачила, як ОСОБА_12 зняв із шиї ОСОБА_21 золотий ланцюжок. В подальшому, разом із ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ОСОБА_20 та ОСОБА_12 поїхали до м. Полтава, де в одному із ломбардів ОСОБА_12 продав ланцюжок; показаннями свідка ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів розповів, що дійсно 22.09.2021 у післяобідній час, коли він разом зі своїм товаришем ОСОБА_23 їхав по смт. Диканька, зустрів ОСОБА_5 та ОСОБА_25 . ОСОБА_12 повідомив, що йому потрібно продати золотий ланцюжок, який належить ОСОБА_25 . Оскільки ОСОБА_12 не мав при собі паспорта, він попросив ОСОБА_22 , щоб той продав ланцюжок до ломбарду. З цією метою вони поїхали до м. Полтава, де у одному із відділень ломбарду «Благо» ОСОБА_22 продав ланцюжок. Отримані грошові кошти він віддав ОСОБА_26 ; показаннями свідка ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які аналогічні показам свідка ОСОБА_24 ; показаннями свідка ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів повідомив, що 22.09.2021 у післяобідній час ОСОБА_12 разом із ОСОБА_20 приходив до нього та пропонував придбати золотий ланцюжок, який, з його слів, належить ОСОБА_25 . На пропозицію свідок ОСОБА_28 відмовився; протоколом огляду місця події за участі свідка ОСОБА_24 від 23.09.2021, під час якого ОСОБА_24 поблизу відділення ломбарду у м. Полтава добровільно видав працівникам поліції золотий ланцюжок, який він за проханням ОСОБА_5 продав 22.09.2021, а також чек ІД 30416462; показаннями свідка ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 яка, будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів розповіла, що вона працює касиром-оцінювачем у відділенні «ІЛомбард», що в смт. Диканька. Так, 22.09.2021 до відділення приходили ОСОБА_11 та ОСОБА_30 , які попросили зважити золотий ланцюжок; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 від 05.10.2021, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 продемонстрував на місці події обставини 22.09.2021 року; протоколом огляду від 05.10.2021, в ході якого оглянуто відеозапис із приміщення відділення ломбарду «Благо» № 270, що по вул. Зіньківська, 4а у м. Полтава, де зафіксовано час перебування ОСОБА_22 , ОСОБА_31 та ОСОБА_5 під час продажу золотого ланцюжка, належного ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 09.10.2021, в ході якого свідок ОСОБА_7 продемонструвала на місці події обставини за яких ОСОБА_5 відкрито заволодів золотим ланцюжком, належним ОСОБА_8 22.09.2021; показами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, а також ознайомленою із положеннями статті 63 Конституції України, розповіла про те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_5 . Останній, будучи в стані алкогольного сп`яніння, постійно її ображає, виганяє з дому та штовхає, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє достатнє підтвердження, зокрема, підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як він підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; вчинити інше кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, що підтверджується сукупністю зібраних доказів, тоді як доводи та заперечення сторони захисту з цього приводу є непереконливими.

Разом із тим, встановлені на час розгляду клопотання ризики є реальними, переважають позитивні характеристики підозрюваного, що були ним зазначені.

Відповідно до положень ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, так і особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Судом враховуються такі дані про особу підозрюваного, як наявність міцних соціальних зв`язків, ОСОБА_5 має постійне місце проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має на утриманні малолітню дитину.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий: 1) 05.04.2007 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; 2) 15.05.2008 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 3) 10.01.2009 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 4) 05.10.2016 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; 5) 07.03.2017 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20.09.2019 звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік; 6) 13.05.2021 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн, штраф сплачено 13.05.2021; 7) 14.09.2021 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 годин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналіз наведених обставин та вимог закону, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Частиною 4 ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї ж статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Беручи до уваги вік підозрюваного, наявність постійного місця проживання, його майновий стан, наявність міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я та перебування на йогоутриманні дружини та неповнолітньої дитини, наявні позитивні характеристики, а такожповідомлення про підозру, конкретні обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності вищевказаних ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, суд приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На переконання суду, саме такий запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечить належний контроль за його поведінкою і ефективно запобігатиме зазначеним у клопотанні ризикам, а не тримання під вартою, на чому наполягає прокурор, оскільки за вказаних вище обставин та характеру вчиненого діяння такий запобіжний захід є невиправданим, надмірним і не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи особи підозрюваного, а також інших осіб, яких він утримує.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_5 потрібно застосувати більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-179, 180, 183, 193-194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту смт. Диканька Полтавського району Полтавської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст.382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1