Справа № 308/1096/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баранинці, Ужгородського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, не працюючого, студента ДНЗ «УЦПТО», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викраденого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на автомобілі марки «Mazda 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхали за адресою: м. Ужгород, вул. Цегольнянська.

Залишивши автомобіль неподалік будинку № 17 по вулиці Цегольнянській в м. Ужгород, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи таємно, повторно, відкривши кришку люка кабельної каналізації зв`язку проник в середину даної споруди, призначеної для прокладення, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів телекомунікацій АТ «Укртелеком», та Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Закарпатській області, де за допомогою кусачок, з метою крадіжки перекусив кабель ТЗАШП 7х4х1,2 належний Управлінню держспецзвязку в Закарпатській області та кабель ТПП 100х2х0,4 належний АТ «Укртелеком», однак свій злочинний умисел не довів до кінця, не вчинивши всіх дій, які вважав за потрібне, з причин що не залежали від його волі, оскільки після спрацювання сигналізації був затриманий працівниками Управління поліції охорони в Закарпатській області.

Органом досудового розслідування встановивши під час досудового розслідування наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 , про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, 25 січня 2022 року було повідомлено ОСОБА_4 про підозру.

Згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у вигляді чотирьох років і двох місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 , звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він на протязі двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, до підозрюваного ОСОБА_4 , доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити його з наведених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 проти задоволення клопотання сторони обвинувачення не заперечував.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

25 січня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України КК України.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 від 25.01.2022, протоколом огляду місця події від 25.01.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.01.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.01.2022.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК, тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється раніше судимий ОСОБА_4 , слідчий суддя зважаючи на необхідність дотримання цілей та загальних засад кримінального провадження, прийшов до переконання, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 24.03.2022 включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (Ужгородський район, с.Оноківці, вул. Головна, 55).

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28.01.2022 о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1