н/п 1-кп/490/479/2021

У Х В А Л А

09 листопада 2021 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , провівши відкрите судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000001, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м.Миколаєва, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Гуталісовська Волинської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-3, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст.189 КК України, -

Сторони судового провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ;

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 18 листопада 2021 року.
Як випливає зі змісту ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор під час вирішення вказаного питання зазначив, що вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що ризики, задля запобігання яких до нього застосований вказаний запобіжний захід станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід. Інші учасники судового процесу залишили вирішення питання на розсуд суду. Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного. Зі змісту ст.199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: - переховуватись від суду, ОСОБА_3 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.263 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст.12 КК України. На теперішній час Центральним районним судом м.Миколаєва розглядається обвинувальний акт відносно останнього за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.121, ч.2 ст.345 КК України, у якому відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 100 000 грн., що не забезпечило його належної поведінки. У сукупності вказані факти свідчать про те, що існує, ризик передбаченийп.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- незаконно впливати та здійснювати тиск на потерпілих у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів, що відноситься до ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України; - вчиняти інші кримінальні правопорушення. Так, сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_3 схильний до вчинення протиправних дій, та може їх продовжити або вчинити нові. На даний час ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст. 263 КК України та також притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.2 ст. 121, ч.2 ст.345 КК України у кримінальному провадженні № 0004453 від 11.10.2017, що відноситься до ризиків передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає триманню його під вартою. Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім взяття під варту не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки наявність місця проживання не є визначальною обставиною, яка б давала можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є можливим у зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 відсутні міцні соціальні зв`язки з сособами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування та суду.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому ОСОБА_3 вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілих, а тому у суду є сумніви щодо виконання останнім покладених на нього обов`язків. Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілих, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою. Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183,194,199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
У зв`язку із викладеним, клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.331, 370-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 06 січня 2022 року включно.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, відмовити.

Ухвала в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1