Справа № 340/146/17
Провадження № 1-в/347/53/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2021 м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

Адвоката : ОСОБА_4

Представник потерпілого адвоката : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про відшкодування процесуальних витрат в кримінальному провадженні №0000016 від 26.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , за ч.1 ст.122 КК України, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року вирішено «Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволити. Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000016 від 26.01.2017 року відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрити».

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.08.2021 року апеляційну скаргу прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 задоволено . Ухвалу Косівського районного суду від 07.06.2021 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Так, 07.06.2021 року представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про відшкодування процесуальних витрат потерпілого на правову допомогу, що в загальному розмірі складає 36418,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення в клопотанні представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про відшкодування процесуальних витрат з тих підстав, що у вказаному кримінальному провадженні постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження а не обвинувальний вирок.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання яке просив задоволити та стягнути із ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 36418 грн процесуальних витрат за надання правової допомоги.

Прокурор ОСОБА_3 вважає клопотання представника потерпілого підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляду заслухавши думку прокурора та дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку:

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Частиною першою статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Частиною першою статті 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що зазначене питання може бути вирішено й ухвалою суду, можна прийти до висновку, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат, суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат .

Так, на підтвердження понесених витрат на надання правничої допомоги потерпілому на загальну суму 36418,00 грн адвокатом ОСОБА_5 , надано детальний опис послуг (а.с.118 т.3 а також квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с.119-121 т.3) та акт погодження обсягу та вартості наданих правових послуг від 03.11.2021 року.

Разом із тим суд вважає, що витрати потерпілого ОСОБА_7 на правову допомогу підлягають до часткового задоволення в розмірі 12375, 00 грн., оскільки саме в такому розмірі сума підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у кримінальному провадженні. Витрати на правову допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю справи, наданим обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Більше того суд враховує той факт, що за результатом вказаного кримінального провадження судом постановлено не обвинувальний вирок як того вимагає ст.124 КПК України а ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України , віднесені до злочину середньої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України , на даний час відноситься до нетяжкого злочину.

Незважаючи на те, що справа протягом тривалого часу перебувала в провадженні судів різних інстанції, участь адвоката - представника потерпілого відбувалась здебільшого в судових засіданнях які були короткочасними а відтак адвокат мав можливість також брати участь і в інших справах чи займатись своєю професійною діяльністю.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначенні його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст.ст.6, 627 ЦК України).

У справі яка розглядається правнича допомога надавалась потерпілому, однак суд при визначенні розміру відшкодування витрат на надання кої допомоги враховує той факт, що фактично за результатом судового розгляду судом постановлено ухвалу від 07.06.2021 року, якою обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000016 від 26.01.2017 року відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрито.

При визначенні у відшкодування витрат потерпілого ОСОБА_7 на правову допомогу суд звертає увагу, що заявлена представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 сума 36418 грн є дещо завищеною та неспівмірною із наданими послугами а зокрема: із досліджених письмових доказів, зокрема журналів судових засідань встановлено, що адвокат ОСОБА_5 за період із 15.05.2018 року по 10.12.2019 року всього взяв участь в 8 судових засіданнях ( 30.07.2018р, 09.08.2018 р., 10.10.2018р., 31.10.2018 р, 14.08.2019 р., 01.10.2019р., 11.11.2019 р, 10.12.2019 року) більшість із яких були короткочасними. Також за період з 04.11.2020 року по 07.06.2021 року адвокат ОСОБА_5 взяв участь всього в 4 судових засіданнях ( 26.11.2020 року тривалістю 7 хв. ; 26.01.2021 року тривалістю 35 хв.; 24.03.2021 року тривалістю 2 хв., а також 07.06.2021 року тривалістю 28хв) відтак заявлений адвокатом ОСОБА_5 розмір судових витрат підлягає до часткового задоволення в загальному розмірі 12375, 00 грн., оскільки саме в такому розмірі сума витрат є співмірною зі складністю справи, наданим обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Крім того адвокатом ОСОБА_5 , не зазначено жодних підстав нарахування суми таких витрат зокрема, які ним брались критерії для визначення саме такого розміру витрат його правничої допомоги, кількість затраченого ним часу на вивчення справи а також часу витраченого на його реальну участь в судовому засіданні, більшість із яких були короткочасними. Також адвокатом - представником потерпілого не надано жодних даних чи брав він участь в інших судових засіданнях протягом періоду його участі в цій справі.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.118, 124, 126 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_5 про відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні за №0000016 від 26.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , за ч.1 ст.122 КК України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 процесуальні витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 12375, 00 грн (дванадцять тисяч триста сімдесять п`ять гривень 00 копійок)

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1