Номер провадження: 11-кп/813/378/22
Номер справи місцевого суду: 946/2242/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2021 року, відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за наймом, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
29.12.2020 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільненого з випробувальним строком на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0001043, внесеному до ЄРДР 05.09.2020 року,
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції
Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України вчинене ним до ухвалення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.12.2020 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. За ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. У силу ст. 71 КК України ОСОБА_8 із повністю невідбутого ним покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного йому на підставі ч. 4 ст.70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень по даному вироку за ч. 3 ст. 185 КК та за вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 29.12.2020 р., частково приєднано до покарання, призначеного за даним вироком за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК, два роки позбавлення волі, та ОСОБА_8 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту його затримання, а саме з 04.03.2021 року. Вирішено питання речових доказів, заходів забезпечення та судових витрат.

Згідно оскаржуваного вироку, в ніч з 03 на 04 вересня 2020 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , проник до подвір`я вказаного домоволодіння шляхом пошкодження частини огородження, та, перебуваючи у подвір`ї, підійшов до вхідних дверей підсобного приміщення, які були зачиненні, використавши фізичну силу, смикнув вхідні двері, відкривши їх, та проник до вказаного приміщення, в якому виявив та таємно викрав велосипед марки «Браво» зеленого кольору, вартістю 2 300 грн., протитуманні фари для автомобіля, вартістю 250,33 грн., зарядний пристрій Einhel вартістю 1 700 грн., після чого, за допомогою сокири, яку взяв з вищевказаного підсобного приміщення, зламав двері будинку та проник до нього, де виявив та таємно викрав нетбук Asus білого кольору вартістю 1 766, 67 грн., планшет Nomi Sigma C07008 вартістю 660 грн., планшет LG ZNFV500 білого кольору вартістю 950 грн., жорсткий диск Siaget чорного кольору вартістю 1 616 грн., жорсткий диск «Toshiba CANVIO» вартістю 1686,67 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 10 923,67 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.

Крім того, 13 грудня 2020 року приблизно о 10:50 годині ОСОБА_8 , знаходячись у робочий час у торговому залі аптеки «Аптека оптових цін» ПП «Оптіма», розташованої по вул. Пушкіна, 47-а, таємно викрав з прилавку біля виходу у торговій залі упаковку памперсів Huggies Pants 6 Girls (15-25 кг) вартістю 281,65 грн., чим спричинив юридичній особі ПП «Оптіма» майнову шкоду на зазначену суму.
Далі, 17 грудня 2020 року близько о 16:00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у робочий час в приміщенні торгового залу аптеки «Аптека Низьких Цін», розташованої по вул. Болградська, 80, таємно викрав зі столу біля касової зони вказаної аптеки тонометр марки Gamma Semi, вартістю 637 грн., чим спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.
Також, 05 січня 2021 року о 12:27 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи у робочий час в приміщенні торгового залу магазину «Продукти-1046» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого по вул. Пушкіна, 55, таємно викрав з вітрини, що знаходиться біля каси магазину, стартові пакети мобільного оператору Lifecell у кількості 13 штук вартістю 25 грн. за одиницю, на суму 325 грн., та мобільного оператору Vodafone у кількості 3 штуки вартістю 90 грн. за одиницю, на суму 270 грн., чим спричинив ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду на загальну суму 595 грн.
Далі, 17 січня 2021 року близько 13:30 години ОСОБА_8 , перебуваючи на центральному ринку м. Ізмаїл біля торгового місця № 17, розташованого на перехрещенні вул. Котовського та вул. Чкалова, з нижньої полиці прилавку при вході в приміщенні торгового залу таємно викрав ручний набір інструментів торгової марки «Сталь» у чемоданчику чорного кольору вартістю 1 170 грн., чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на зазначену суму.
Крім того, 06 лютого 2021 року о 15:05 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи у робочий час в приміщенні торгового залу аптеки «Аптека Оптових Цін», розташованої по проспекті Миру, 7, таємно викрав з вітрини біля касової зони термометр безконтактний інфрачервоний ProMedical IRT SHENZHEN PANGOELECTRONIC CO LTD вартістю 1 138,10 грн., чим спричинив ПП «Оптіма» майнову шкоду на зазначену суму.
Також, 23 лютого 2021 року о 15:24 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП «Таврія Плюс», розташованого по вул. Клушина, 7-б, таємно викрав з приміщення торгового залу два тональних креми для обличчя торгової марки Loreal, 30 мл. Infaillible Fresh Wear вартістю 242,65 грн. за одиницю, чим спричинив ПП «Таврія Плюс» майнову шкоду на загальну суму 485,30 грн.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення вчинене повторно (по першому епізоду), та за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно (по другому епізоду).
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання з підстав його суворості та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зокрема вказує, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей. Крім того, за результатами розгляду кримінального провадження не встановлено обставин які обтяжують покарання.

За наслідками розгляду апеляційної скарги захисник просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання та остаточно визначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з журналу судового засідання та мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, обвинувачений повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, внаслідок чого, суд, за погодженням зі сторонами захисту та обвинувачення, у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, сторони у кримінальному провадженні не оспорюють фактичні обставини справи, тому суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення вчинене повторно (по першому епізоду), та за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно (по другому епізоду).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд обґрунтовано врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини, які відносяться до категорії тяжких злочинів, в повнолітньому віці; характеризується за місцем проживання незадовільно; раніше неодноразово судимий, злочини вчиняв в період іспитового строку.
Крім того, суд першої інстанції врахував, що згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_8 , уповноважений орган з питань пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високий ризик вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відніс вчинення злочину повторно.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним злочинів, враховуючи, що обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимим, знаючи, що за вчинення злочину неодмінно настає кримінальне покарання, повторно вчинив злочини, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі. Такого висновку суд дійшов виходячи з того, що обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі із застосуванням ст.75 КК України, за вчинення умисних злочинів, повторно вчинив умисні злочини у період умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання, повторно вчинив умисні злочини проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Доводи апеляційної скарги захисника, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей є неприйнятними, оскільки спростовуються долученою до апеляційної скарги характеристики, відповідно до якої ОСОБА_8 проживає разом з батьками, після повернення з місць позбавлення волі не працевлаштувався, знаходиться на утриманні батьків пенсіонерів.

Крім того, відповідно до характеристики наявної в матеріалах провадження (Т.2 а.п. 69) за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується негативно, як такий, що підтримує спілкування з раніше засудженими особами та зловживає спиртними напоями.
Наявність в обвинуваченого неповнолітніх дітей також було враховано судом першої інстанції при призначенні покарання, також судом була врахована і довідка про склад сім`ї (Т.2 а.п. 70) відповідно до якої дружина та неповнолітні діти з обвинуваченим не проживають.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який врахував сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, та обґрунтовано вважав, що обвинувачений ОСОБА_8 підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції призначено покарання в мінімальних межах можливого покарання, при цьому стороною захисту не наведено жодних обставин, які б слугували підставою для зменшення призначеного судом покарання.
Доводи захисника, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, адже суд першої інстанції, при призначенні покарання, врахував усі обставини, на які він посилається та призначив останньому покарання, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і справедливим, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

постановив
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2021 року відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ч.3 ст.185 КК України залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4