Справа № 468/1343/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

15.11.2021 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000152 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костичі Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 року близько 02:30 години у ОСОБА_3 виник протиправний умисел направлений на порушення недоторканості житла та незаконне проникнення до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою зустрічі зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 через хвіртку зайшов на територію вказаного домоволодіння та підійшов до вхідних дверей будинку. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що він порушує конституційне право власника домоволодіння на недоторканність житла, незаконно та проти волі власника житлового будинку ОСОБА_5 , з метою вчинення протиправних дій, відкрив вхідні двері будинку, які були незачинені та близько 02:35 години 21.09.2021 року проник усередину будинку до веранди, після чого пройшов до кімнати.

У подальшому, близько 02:40 години 21.09.2021 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, перебуваючи у кімнаті вказаного будинку підійшов до ліжка, де відпочивала його колишня співмешканка ОСОБА_6 та почав із нею спілкуватися. У цей час ОСОБА_5 , побачивши ОСОБА_3 , почав виганяти його з будинку, але останній не реагував. Згодом до кімнати зайшов ОСОБА_7 та вивів ОСОБА_3 з будинку, після чого останній покинув територію домоволодіння.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла особи.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_3 визнав та вказав, що він дійсно 21.09.2021 року у нічний час хотів поспілкуватись з колишньою співмешканкою, тому зайшов до будинку її батька. Обвинувачений більше року доступу до вказаного будинку не мав і цього разу ні у кого дозволу на вхід до будинку не питав, тому розумів, що вчиняє протиправно. Зайшовши до будинку, який не був зачинений, обвинувачений почав спілкуватись зі своєю колишньою співмешканкою, в цей час ззаду до нього підійшов потерпілий та вдарив його по голові. Після цього обвинувачений вийшов з будинку.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 21.09.2021 року о 02.30 год. він прокинувся від крику його онуки. Коли зайшов до спальної кімнати, то побачив, що обвинувачений бив його дочку. Потерпілий вимагав, щоб обвинувачений вийшов з будинку, але той не хотів, тому він зі своїм сином виштовхали обвинуваченого з будинку, їм також допомагав в цьому чоловік, який приїхав з обвинуваченим. Обвинувачений до цього більше року не відвідував будинок потерпілого та тієї ночі зайшов сам без дозволу. Потерпілий бажає, щоб за своє діяння обвинувачений був притягнутий до відповідальності.

Із заяви ОСОБА_5 від 21.09.2021 року слідує, що останній звернувся до поліції із заявою про те, що 21.09.2021 року ОСОБА_8 незаконно проник до належного заявнику житла.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.09.2021 року та фототаблиці до нього - місцем вчинення кримінального правопорушення є будинок домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11.10.2021 року ОСОБА_5 на місці в присутності двох понятих показав та розказав, як виявив вночі 21.09.2021 року у власному будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , та як він зі своїм сином та знайомим обвинуваченого вигнали ОСОБА_9 з будинку.

Комплекс описаних вище доказів доводить поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України незаконному проникненні до житла особи.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує особу винного, який вважається таким, що не має судимостей, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, характер вчиненого ним кримінального правопорушення, що віднесене до категорії кримінальних проступків, визнання ним своєї вини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

З урахуванням наведених обставин, при наявності обставини, яка пом`якшує покарання, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням позиції потерпілого, який бажав притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, з врахуванням позиції прокурора щодо достатності найбільш м`якого передбаченого санкцією ч.1 ст. 162 КК України покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, суд приходить до висновку про достатність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: