Справа № 1-469/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2022 року м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька Львівської області, клопотання Міністерства юстиції України Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янка-Бузька Львівської області, громадянина України, проживаючого в Російській Федерації, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, засудженого вироком Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді 7 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,

ВСТАНОВИВ:
До Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про приведення вироку суду Російської Федерації від 01.12.2016 у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 .

В обгрунтування клопотання Міністерство юстиції України зазначає, що ОСОБА_4 засуджено вироком Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді 7 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режим, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. В даний час ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Рязанській області», строк закінчення відбування покарання 14.09.2027. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 . У зв`язку з наведеним вище Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання, призначеного вироком Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року. В разі визначення строку покарання, який підлягатиме відбуванню передачі ОСОБА_4 в Україну, Міністерство юстиції України просить врахувати вимоги Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду з метою створення належних підстав для реалізації засудженим права бути переданим в Україну, як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.

Представник Міністерства юстиції України Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні просив судовий розгляд проводити без його участі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 610 КПК України, якими не визначено обов`язкової участі під час розгляду клопотання представника суб`єкта звернення - Міністерства юстиції України, беручи до увагу заяву представника вказаного суб`єкта про розгляд клопотання без його участі, суд вважає за можливе розгляду клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України за відсутності представника Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що наявні всі підстави для задоволення клопотання, вказавши на необхідність приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, просив призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції ст.115 Кримінального кодексу України.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Рязанській області». За змістом долученої до клопотання заяви, просить перевести його на територію України для подальшого відбування покарання, юридичні наслідки роз`яснені та зрозумілі.

Захисник засудженого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про проведення розгляду справи без її участі, щодо прийнятого рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Разом з тим, відповідно до ст.2 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року особу, засуджену на території однієї Сторони, може бути передано на територію іншої Сторони, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання. З цією метою засуджена особа може висловити державі винесення вироку або державі виконання вироку своє побажання бути переданою згідно з цією Конвенцією.

Частина 1 статті 9 Конвенції передбачає, що компетентні власті держави виконання вироку: продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10 Конвенції.

Згідно з ст.10 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Одночасно стаття 11 Конвенції передбачає, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Відповідно до ст.606 КПК України, засуджену судом України особу може бути передано для відбування покарання в іншу державу, а засудженого іноземним судом громадянина України прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умов: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набрав законної сили; 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

У судовому засіданні встановлено, що представник Міністерства юстиції України Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернувся до суду з клопотання про приведення вироку суду іноземної держави стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

Згідно з вироком Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року, ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді 7 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Вирок набрав законної сили 30.12.2016.

Як вбачається із змісту заяви (а.с.19), засуджений ОСОБА_4 просить перевести його для подальшого відбуття покарання в Україну. Заява засудженого стала підставою щодо звернення Міністерства юстиції України з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України (а.с.24-28).

Як видно з довідки в.о. начальника УФСВП Росії по Рязанській області, засуджений ОСОБА_4 станом на 07.07.2021 відбув 4 роки 11 місяців 8 днів, не відбута частина покарання складає 2 роки 22 дні. Зараховано в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 30.07.2016 по 30.11.2016. Початок строку відбування покарання 30.12.2016, кінець строку 29.07.2023, може бути звільнений умовно-достроково по відбуттю 1/2 строку покарання - 30.03.2021 (а.с.20).

Згідно характеристики від 05.07.2021, ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.с.22-23).

Вирішуючи питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд враховує наступні положення законодавства України.

Так, дії ОСОБА_4 за вироком Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року кваліфіковані за ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації (вбивство). Санкцією зазначеної статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 15 років.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.115 КК України.

При вирішенні питання приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд враховує приписи ч.3 та ч.4 ст.610 КПК України, згідно яких, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, що повністю узгоджується з положеннями, наведеними ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб, згідно яких, при заміні вироку не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

З вищевказаного вбачається, що Паливоду необхідно вважати засудженим за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , відповідно до вироку Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 30.12.2016, зарахувавши в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 30.07.2016 по 30.11.2016.

Суд, врахувавши наведене, вважає, що призначене засудженому ОСОБА_4 за вироком Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року покарання за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченими КК України за вчинення аналогічних винних дій, засуджений згідний на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, дійшов висновку, що є достатні та законні підстави для приведення приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Керуючись ст.ст. 602, 603, 606, 609, 610 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести вирок Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, громадянина України, проживаючого в Російській Федерації, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації (вбивство) у виді 7 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Пушкінського міського суду Московської області від 01 грудня 2016 року при приведенні його у відповідність із законодавством України рахувати з 01.12.2016, зарахувавши в строк відбування призначеного покарання термін тримання під вартою з 30.07.2016 по 30.11.2016.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Суддя ОСОБА_1