Справа 376/ 2218/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/168/2021 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених в режимі ВКЗ з Київським СІЗО ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.02.2021 включно.

Дане рішення мотивовано тим, що прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених та продовжують існувати. Поряд з цим, колегія суддів вважала за доцільне обрати обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачення їм пред`явлено у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики неявки обвинувачених до суду та вчинення ними нових злочинів залишилися, обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 указала, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 є необґрунтованим, а ухвала колегії суддів є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила про те, що питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 вирішено колегією суддів шляхом повторного обрання запобіжного заходу в межах попередньо обраного, до того ж взагалі без перевірки підстав для такого продовження (обрання), чим допущено грубе порушення права ОСОБА_10 на захист. Просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 указав на незаконність ухвали у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що прокурор звернувся до місцевого суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , яке не було розглянуто, однак запобіжний захід, який раніше був обраний слідчим суддею щодо ОСОБА_9 не був продовжений судом і станом на день подачі апеляційної скарги строк дії його закінчився. Відтак, на даний момент, на думку захисника, діє лише один запобіжний захід, обраний місцевим судом за власною ініціативою. Просив скасувати оскаржувану ухвалу та закрити кримінальне провадження з розгляду питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 .

До суду апеляційної інстанції надійшла також апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року. Однак до початку розгляду справи по суті до суду надійшла заява захисника ОСОБА_13 погоджена обвинуваченим ОСОБА_11 про відмову від апеляційної скарги. Вказана відмова була прийнята судом апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 апеляційним судом не розглядалась.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника ОСОБА_7 , яка подану нею в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 підтримала, просила їх задовольнити;

захисника ОСОБА_8 , який також підтримав вимоги поданої ним в інтересах ОСОБА_9 апеляційної скарги та не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 ;

прокурора, який заперечував щодо задоволення всіх апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників до задоволення не підлягають з огляду на таке.

Як вбачається із апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисниками порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції була постановлена 04.12.2020 року, строк тримання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під вартою був визначений до 01.02.2021 включно. Із 01.02.2021 року обвинувачені утримуються під вартою на підставі інших ухвал. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 року про обрання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у однин із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У звязку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КУпАП, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисників обвинувачених в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтами у апеляційних скаргах.

Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Вирішення судом під час підготовчого судового засідання питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи продовження його застосування за відсутності клопотання прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначенні наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які впливають на необхідність застосування (продовження застосування) тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції.
Як встановлено у ході апеляційного розгляду з матеріалів судового провадження та даних фіксації судового провадження в суді першої інстанції за допомогою технічних засобів, прокурором до Васильківського міськрайонного суду Київської області було подано письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Копії вказаних клопотань були вручені обвинуваченому ОСОБА_9 та його захиснику ОСОБА_8 30.11.2020р. та обвинуваченому ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_7 04.12.2020р., що стверджується відповідними розписками.

Отже, розгляд питання про обрання (продовження) строку тримання під вартою, результатом чого стала ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020р. був проведений за наявності підстав для початку провадження із розгляду даного питання, обвинуваченим та їх захисникам було надано час та можливість ознайомитись із вказаними клопотаннями для підготовки до захисту. Разом з тим, ненадання судом можливості прокурору оголосити вказане клопотання та навести доводи на його обгрунтування та ненадання захисникам та обвинуваченим можливості висловити свої заперечення щодо поданого прокурором клопотання у ході проведення підготовчого судового засідання є грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому колегією суддів вони визнаються істотними порушеннями кримінального процесуального закону.

Зазначені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є такими, які могли стати підставою для скасування ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року.

Поряд із цим, як вже було зазначено колегією суддів вище, скасованим може бути лише діюче судове рішення, таке, яке породжує певні юридичні наслідки. Строк дії ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року закінчився 01.02.2021 року. Те, що ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року на час ухвалення судом апеляційної інстанції рішення за апеляційними скаргами захисників є не діючою унеможливлює її скасування, в тому числі і за наявності зазначених вище порушень кримінального процесуального закону, які судом визнані істотними.

Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року, якою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.02.2021 включно, а тому колегія суддів залишає апеляційні скарги захисників без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року, якою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.02.2021 включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4