УХВАЛА

15 лютого 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого лікарем неврологом КНП «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 09 листопада 2021 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Lincoln MKC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Андріївська в м. Березне, Рівненського району, Рівненської області, напроти будинку №83 А вищевказаної вулиці, в порушення вимог підпункту б пункту 2.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді попутного легкового автомобіля «ВАЗ 21081», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , що рухався попереду у попутному напрямку по правій смузі руху, допустив зіткнення із задньою частиною вказаного транспортного засобу.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21081», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
10.11.2021 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий та того ж дня повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
11.11.2021 до Рівненського міського суду скероване клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2021 клопотання залишене без розгляду у зв`язку із неможливістю транспортування підозрюваного, який перебував на лікуванні у КНП "Березнівська центра районна лікарня» Березнівської районної ради та його транспортування могло негативно вплинути на загальний фізичний стан.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, іншими доказами, зібраними у ході досудового розслідування.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчиненими в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається з вищевикладеного, на цій стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, тому є необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам:
1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а також те, що даний злочин набрав суспільний резонанс серед суспільства.
У разі доведення вини ОСОБА_5 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
2. Незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на те, що не застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , призведе до можливих погроз та спонукань з метою зміни або відмови від показань свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 , запобіжного заходу:
- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень;
- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
На підставі викладеного орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість запобігати вищевказаним ризикам шляхом застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (наприклад особисто порука, застава, домашній арешт, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.
Слід також зауважити, що загальновідомим є факт відсутності в Національній поліції достатньої кількості електронних браслетів, а тому неможливо буде відслідкувати рух підозрюваного та перевіряти його наявність за місцем фактичного проживання, у разі застосування більш м`якшого запобіжного заходу.
Заразом, з метою забезпечення у повному обсязі вимог ст.ст. 2, 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, суду за доцільно врахувати виняткову складність цього кримінального провадження, та на основі такої мотивації обрати підозрюваному ОСОБА_5 саме найсуворіший запобіжний захід, який зможе забезпечити найбільш повне, оперативне та ефективне досудове розслідування, та спроможне забезпечити належну процесуальну його поведінку, оскільки інші запобіжні заходи цього забезпечити не здатні.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, а саме: характер, обставини і тяжкість кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою без права внесення застави.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом вставлено, що у провадженні старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 10.11.2021, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
10.11.2021 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий та того ж дня повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
11.11.2021 до Рівненського міського суду скероване клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2021 клопотання залишене без розгляду у зв`язку із неможливістю транспортування підозрюваного, який перебував на лікуванні у КНП "Березнівська центра районна лікарня» Березнівської районної ради та його транспортування могло негативно вплинути на загальний фізичний стан.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).
Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , має міцні соціальні зв`язки, а саме: раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, має позитивні характеристики, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, перебуває на лікуванні в «Березнівській центральній міській лікарні».
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло у певний період часу.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну, заборонити спілкуватись з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню, носити електронний засіб контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого лікарем неврологом КНП «Березнівська центральна міська лікарня» Березнівської міської ради, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 березня 2022 року.
Заборонити ОСОБА_5 , до завершення лікування залишати житло за адресою: КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "БЕРЕЗНІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ" БЕРЕЗНІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ РІВНЕНСЬКОГО РАЙОНУ РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ за адресою 4600, Рівненська обл., Березнівський р-н, місто Березне, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 19 у період часу з 20 год. по 08 год.
Після завершення лікування заборонити ОСОБА_5 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 20 год. по 08 год.
Встановити строк дії ухвали до 10 березня 2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну, заборонити спілкуватись з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню, носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 10 березня 2022 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1