Провадження №1-кс/463/130/22
У Х В А Л А

26 січня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 16.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0001545 від 21.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 16.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0001545 від 21.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом (із дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0001545 від 21.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України за фактом умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. 16.07.2021 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. ОСОБА_3 вважає вказану постанову не законною та безпідставною, тому просить її скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з підстав наведених у ній, просив таку задовольнити, а постанову про закриття скасувати.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. Заперечень до суду не скерував, проте надіслав на адресу суду матеріали кримінального провадження №0001545 від 21.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001545 від 21.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК Українислідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , перебувало кримінальне провадження №0001545 від 21.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 16.07.2021 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Судом досліджено той факт, вказане кримінальне провадження розпочате на виконання судового рішення від 12.11.2020 за заявою ОСОБА_3 , яким зобов`язано уповноважену посадову особу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 20.01.2020 про вчинення кримінального правопорушення. Так у своїй заяві просить притягнути до відповідальності за ч.1 ст. 382 уповноважену особу, яка не виконала судове рішення ухвалу від 20.06.2019. Слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Львові досліджено та проаналізовано матеріали кримінального провадження та встановлено, що 12.07.2019 судове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2019 року за заявою ОСОБА_3 є виконаним слідчим ОСОБА_5 шляхом внесення відповідних відомостей в ЄРДР за №0000695. З урахуванням ст. 216 КПК України, прокурором у кримінальному провадженні №0000695 від 12.07.2019 визначено підслідність за Буським відділенням поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області. Допитана в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила вказане та повідомила, що внесла відомості в ЄРДР за №0000695 від 12.07.2019 за ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова №463/1495/19 від 20.06.2019 за заявою ОСОБА_3 від 25.02.2019.
Враховуючи наведене судом встановлено, що слідчим вжито всіх заходів, з`ясовано всі фактичні обставини по справі. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Враховуючи, що зазначені заявником у скарзі обставини, щодо неналежного проведення досудового розслідування слідчим не знайшли свого підтвердження, тому приходжу до висновку, що дана скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 16.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0001545 від 21.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1