У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 травня 2021 року повернуто заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що він звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002, яким його було засуджено до довічного позбавлення волі.
Вказує, що ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.01.2021, суд залишив його заяву без руху посилаючись на те, що ним були пропущені строки звернення із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Посилається на ч. 4 ст. 461 КПК України, згідно якої, за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002, яким він визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та йому призначене покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції послався на вимоги до ч. 1 ст. 461 КПК України, згідно якої заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Суд першої інстанції встановив, що про обставини, які ОСОБА_5 зазначає як нововиявлені, він дізнався у 2002 році, однак з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами звернувся у 2017 році, тобто, з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 461 КПК України.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки встановлено, що заяву про перегляд вироку апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002 ОСОБА_5 подано з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 461 КПК України, питання щодо поновлення цього строку в заяві не порушується, після залишення заяви без руху, ні ОСОБА_5 , ні його захисником клопотання про поновлення строку не подано та поважність причини пропуску строку не зазначено, суд дійшов висновку про повернення ОСОБА_5 заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами на підставі ч. 3 ст. 429 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 464 КПК України встановлено, що суддя перевіряє заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Якщо таку заяву не оформлено згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, відповідно до яких заява повертається у визначених цією статтею випадках.

З огляду на вимоги п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, заява про перегляд судового рішення повертається, якщо вона подана після закінчення строку оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.01.2021, заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002 залишено без руху, та засудженому запропоновано зазначити причини пропуску строку для подання заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та встановлено строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, тривалістю п`ятнадцять днів з дня вручення копії ухвали (т. 2 а.с. 161).

Вказану ухвалу засуджений отримав 19.01.2021 в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

25.01.2021 від засудженого надійшла заява, про призначення йому захисника для забезпечення побачення з ним, з метою усунення недоліків у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами (т. 2 а.с. 166-167).

25.01.2021 ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області було постановлено звернутись з вимогою до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області про призначення засудженому ОСОБА_5 захисника (т. 2. а.с. 168).

27.01.2021 до суду з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області надійшла копія доручення про призначення адвоката ОСОБА_7 для надання безоплатної вторинної допомоги у межах процесуальних прав і обов`язків захисника, визначених ст. ст. 46, 47 КПК України (т. 2 а.с. 172).

17.02.2021 адвокат ОСОБА_7 ознайомлена з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі (т. 2 а.с. 175).

18.02.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_5 , датована 25.01.2021, в якій він, зазначивши про незаконність ухвали про залишення його заяви без руху, посилаючись на ч. 4 ст. 461 КПК України та на ухвалу Херсонського апеляційного суду, просив відкрити провадження у справі (т. 2 а.с. 180-181).

Одночасно, 18.02.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_5 , датована 04.02.2021, про продовження строку для усунення недоліків його заяви (т. 2 а.с. 182-183).

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.02.2021 ОСОБА_5 надано додатковий строк для усунення недоліків його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами до 05.03.2021.

Станом на 21.05.2021, жодної заяви від засудженого або його захисника до суду не надійшло.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що у встановлений судом строк ОСОБА_5 не усунув недоліки у заяві про перегляді вироку за нововиявленими обставинами, зазначені в ухвалі Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.01.2021.

Як слідує зі змісту заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002 за нововиявленими обставинами, ОСОБА_5 посилається на те, що при винесенні вироку та при розгляді касаційних скарг, поданих ним та його захисником, не розглядались питання, які могли вплинути на висновки суду та зміст вироку, а саме:
судами не досліджувались питання порушення права на захист, а саме - незабезпечення його захисником безпосередньо після затримання та проведення певних слідчих дій без залучення захисника (допит в якості підозрюваного, слідчий експеримент, явка з повинною);

на досудовому слідстві та при судовому розгляді не було перевірено його алібі, про яке він заявляв на досудовому слідстві та в судовому засіданні, не перевірені та не досліджені покази свідків на його користь, незважаючи на його заяви, а також не усунуті суперечності в показах допитаних свідків;

під час судового розгляду судом не розглядалось питання можливості виготовлення фотографій за результатами проведеного огляду місця події через неякісний негатив фотоплівки, про що зазначено в довідці, наявній в матеріалах справи;

під час судового засідання не були оглянуті речові докази, незважаючи на заяви захисника;

не досліджено та не надано належної оцінки висновкам експертиз, наявних в матеріалах справи;

не дослідження судом дослідницької частини висновку судово-психіатричної експертизи, наявної в матеріалах справи, та не врахування вказаної обставини при винесенні вироку.

На думку засудженого, якби вказані обставини були досліджені під час попереднього слідства та судового розгляду, вони могли б значною мірою вплинути на винесений вирок.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002 оскаржувався в касаційному порядку, та як слідує з касаційних скарг, обвинувачений та його захисник оскаржуючи вирок суду, посилались на суперечності у показаннях свідків, проведення відтворення обставин та обстановки подій, речовий доказ, висновки експертів, не надання юридичної оцінки експертизі судом, не перевірку судом алібі, не врахування даних щодо особи обвинуваченого.

Залишаючи вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 05.02.2002 відносно ОСОБА_5 без змін, Верховний Суд України в ухвалі від 18 квітня 2002 року зазначив про доведеність вини обвинуваченого дослідженими судом доказами, з посиланням на відтворення обставин та обстановки подій, речовий доказ, експертизи, явку з повинною, допит в якості обвинуваченого за участю адвоката, висновок судово-психіатричної експертизи, пояснення свідків, а також зазначив про ретельну перевірку судом доводів щодо недозволених методів слідства.
За такого, суд вважає, що документи та слідчі дії, на які посилається ОСОБА_5 , а саме: допит в якості підозрюваного, слідчий експеримент, явка з повинною, огляд місця події, речові докази висновки експертиз були предметом дослідження як судом першої інстанції, так і судом касаційної інстанції та на них є посилання у вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 05 лютого 2002 року та в ухвалі Верховного Суду України від 18 квітня 2002 року.

Окрім того, щодо алібі ОСОБА_5 , допиту свідків та суперечностей у показаннях свідків, огляду речових доказів, неналежної оцінки висновкам експертів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що про ці обставини заявлялось ОСОБА_5 та його захисником під час судового розгляду справи, а також у касаційних скаргах.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини, на які посилається ОСОБА_5 як на нововиявлені, були відомі йому та суду під час судового розгляду, а також були предметом перегляду вироку в касаційному порядку, тобто, були відомі ОСОБА_5 як після винесення вироку Апеляційним судом Миколаївської області, так і після перегляду вироку Верховним Судом України в касаційному порядку.

Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 18 квітня 2002 року, розгляд касаційних скарг ОСОБА_5 та його захисника на вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 05 лютого 2002 року проводився за участю ОСОБА_5 .

За результатом розгляду касаційних скарг, в яких були викладені обставини, аналогічні обставинам, зазначеним як нововиявлені в заяві ОСОБА_5 . Вирок апеляційного суду Миколаївської області від 05 лютого 2002 року залишений без змін.

Отже, про те, що судом не досліджені обставини та не надано належну оцінку певним доказам, як зазначено у заяві ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, йому стало відомо 18 квітня 2002 року.

Відповідно до ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Однак, з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 звернувся до суду 06 грудня 2017 року, клопотання про поновлення строку від нього не надходило.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, окрім заяв від 25 січня 2021 року, в яких ОСОБА_5 , посилаючись на ч. 4 ст. 461 КПК України та на ухвалу Херсонського апеляційного суду, не вважав, що строк на звернення до суду пропущеним і просив відкрити провадження у справі, а також просив продовжити йому строк для усунення недоліків його заяви, інших заяв чи клопотань від нього та його захисника не надходило.

Щодо посилання засудженого в апеляційній скарзі на вимоги ч. 4 ст. 461 КПК України, як на підставу відкриття провадження у справі за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, апеляційний суд встановив таке.

Згідно ч. 4 ст. 461 КПК України, за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

За такого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути здійснений в будь-який час після набрання таким рішенням законної сили, однак сама заява про такий перегляд має бути подана до суду протягом трьох місяців після того, як особа дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, про обставини, які ОСОБА_5 зазначає як нововиявлені, він дізнався у 2002 році, однак з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами він звернувся у 2017 році, тобто, з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 461 КПК України.

За такого, суд вважає, що заявником суттєво пропущений визначений законом строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, питання щодо поновлення цього строку в заяві не порушується, після залишення заяви без руху, ані ОСОБА_5 , ані його захисником клопотання про поновлення строку не подано та поважність причини пропуску строку не зазначено.

Окрім того, апелянт не навів обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення.
Фактично, доводи апелянта зводяться до незгоди з вироком, який оскаржено в установленому законом порядку, та залишено без змін.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 05 лютого 2002 року відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Отже, відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 461, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3