Провадження № 11-кп/4820/737/21
Справа № 686/5746/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому виділене провадження по кримінальному провадженню №0000300 від 12 листопада 2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14 вересня 2021 року, окрім іншого, продовжено термін тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на період судового провадження, але не більше ніж два місяці з дня проголошення даної ухвали, тобто по 12 листопада 2021 року, включно. В задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про зміну раніше обраного запобіжного заходу відмовлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі в цій частині просив змінити йому раніше обраний запобіжний захід на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт з застосування засобів електронного контролю.

Уважав, що вказана ухвала суду першої інстанції є незаконною та передчасною.

Посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Указував, що судом першої інстанції не взято до уваги його особу та не враховано, що він не перебував у розшуку, а цей час тримався під вартою.

Окрім того, зазначав, що підстав вважати, що він як обвинувачений може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, не має та їх не доведено.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З матеріалів виділеного провадження вбачається, що 20 серпня 2021 року до Хмельницького міськрайонного суду надійшли матеріали вказаного кримінального провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.317, ст..348 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України.
Так, в ході досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було обрано, а ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 серпня 2021 року продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 07 жовтня 2021 року, включно.
В судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинувачених у зв`язку з продовженням існування ризиків, на підставі яких такий запобіжний захід було обрано останнім, зокрема можливість ухилення від суду, неправомірного впливу на потерпілих та свідків.
Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні суду першої інстанції заперечували щодо задоволення такого клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України»).

Так, ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме: у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинені повторно, організованою групою, особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч.3 ст.307 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчиненому повторно організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.311 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.313 КК України, за вчинення яких, в разі визнання останнього судом винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.

Зазначені обставини свідчать про наявність вагомих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити займатися злочинною діяльністю або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, як встановлено в ході досудового розслідування, не зважаючи на те, що ОСОБА_6 був засуджений 23 липня 2012 року Ленінським районним судом міста Донецька Донецької області за ст.128, ст.70 КК України до 2 років обмеження волі, 27 грудня 2019 року Хмельницьким ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на шлях виправлення не став, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів в складі організованої групи, а тому наявні підстави рахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 як виконавець (співвиконавець) може продовжити вчиняти інші злочини.

Тому обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони дають підстави для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти настанню ризиків, зазначених у клопотанні та передбачених ст.177 КПК України, а також забезпечити його належну процесуальну поведінку, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого були перевірені у повному обсязі.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження посилання, на обставини зазначені у апеляційній скарзі.
Підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Із зазначених підстав суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що виправдовують продовження тримання під вартою обвинуваченого.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема відносно того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.
Матеріали клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатні обставини та належно мотивовані.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
В даному випадку, більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів апеляційного суду, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів зазначає, що встановлені судом першої інстанції ризики є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження при перегляді провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4