Єдиний унікальний номер судової справи 201/8277/21
Номер провадження 1-кс/201/2562/2021
УХВАЛА
Іменем України
02 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000300, внесеного в ЄРДР від 11.05.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подано вищевказане клопотання, в якому заявник, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, просив скасувати арешт на екскаватор марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2021 року.

Заявник у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі і задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Надав заяву про проведення судового засідання без його участі, до якої долучив витяг з ЄРДР станом на 02.09.2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України, та розглянути скаргу без участі сторін з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

В силу ст. 107 КПК України, у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Під час розгляду клопотання слідчого у вказаному кримінальному провадженні, який просив накласти арешт на екскаватор марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 , слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська встановлено наступне.

У провадженні СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000300 від 11.05.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 11.05.2021 року о 17.05 годин до СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення на лінію 102 від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою АДРЕСА_1 , невстановлені особи, всупереч ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2019 року, вчиняють незаконні дії стосовно об`єкту нерухомості за вищевказаною адресою, а саме 15 чоловік чоловічої статі в уніформі без знаків розпізнавання, з палками, кувалдами в руках, забігли на територію СТО та вислови намір руйнувати нежитлові будівлі на вказаній.
Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000300 від 11.05.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002068 від 19.08.2019 за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій за попередньою змовою групою осіб, в результаті яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволодів майном заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до договору купівлі-продажу приміщення від 24.06.2005 ВСС № 911883, внесеного в реєстр за №8199, та посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ «Товаро-Сировина Фірма «Дніпрооблоптторг», ОСОБА_4 став повноправним власником будівель та споруд, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 . Будучи допитаним в якості потерпілого в рамках зазначеного кримінального провадження, ОСОБА_4 повідомив, що 19.08.2019 приблизно о 10:00 год, за вищевказаною адресою прибули раніше невідомі йому особи, які повідомили, що на теперішній час вказані приміщення вже належать ОСОБА_5 , та пред`явили витяг з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого, власником нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для внесення відповідних відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно був акт та постанова від 15.08.2019 року, яка була винесена приватним виконавцем ОСОБА_7 на підставі виконавчого напису №865 від 12.08.2019, про передачу майна стягувачу ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу боржника ОСОБА_8 , який виник на підставі договору позики від 06.08.2019, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_9 . В подальшому, було встановлено, що, відповідно до договору іпотеки, який був укладений в м. Донецьк, 30.10.2013, зареєстрований в реєстрі за № 4020, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_10 , було встановлено, що предметом іпотеки була грошова сума 2000000 гривень, які ОСОБА_4 взяв в борг у ОСОБА_8 , а предметом забезпечення виконання вказаного договору була нерухомість, а саме приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, потерпілий повідомив, що у 2013 році в м. Донецьк він не перебував, вказаний договір іпотеки він не укладав, а громадянин ОСОБА_8 йому взагалі не відомий. Таким чином, досудове слідство прийшло до висновку, що ОСОБА_5 , не маючи на те законних підстав, вчинивши шахрайські дії за попередньою змовою групою осіб, а саме уклавши від імені потерпілого ОСОБА_4 договір іпотеки, здобув право власності на нежитлові приміщення, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , які на законних підставах перебували у власності ОСОБА_4 .
06.09.2019 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 в рамках розслідування кримінального провадження № 0002068 від 19.08.2019 року розглянуто клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та винесено ухвалу про накладення арешту на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборони іншій особі розпоряджатись будь-яким чином та використовувати зазначене майно.
02.03.2020 року обвинувальний акт відносно державного реєстратора ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вніс несанкціоновані відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом скасування права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, на даний час триває судовий розгляд.
Будучи допитаним в якості потерпілого, ОСОБА_4 підтвердив вищевказані факти та повідомив, що 11.05.2021 року приблизно о 16.40 годин на територію його СТО за адресою АДРЕСА_1 , прибули невідомі особи в кількості приблизно 5 чоловік чоловічої статі у цивільному одязі та 15 чоловік чоловічої статі в уніформі без знаків розпізнавання, голови яких були прикриті капюшонами, а на обличчі були медичні маски. В руках чоловіки тримали палки, деякі з них мали кувалди, молотки, ломи, серед яких були чоловіки, які представились представниками ОСОБА_5 , показали свої посвідчення адвокатів на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та сказали, щоб він та співробітники забирали свої речі та залишили територію СТО, так як зараз вони почнуть руйнувати будівлі. Вказані погрози потерпілий сприйняв, як реальні, адже до воріт території на тягачі привезли екскаватор, а невідомі чоловіки розійшлись по всій території та стали огороджувати її біло-червоними стрічками.
У зв`язку з вчиненням невстановленими особами злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, слідчий СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 , керуючись ч.3 ст.233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, увійшов до іншого володіння особи у невідкладному випадку, пов`язаному із врятуванням майна, на яке було накладено арешт, та відносно якого на даний час тривають судові розгляди, так як невстановлені особи висловили намір потерпілому знищення нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де у період часу з 19.43 год. до 00.14 год. провів обшук нежитлових будівель, розташованих за вищевказаною адресою, в ході якого було оглянуто майно, наявне в зазначених нежитлових приміщеннях. В ході обшуку нічого вилучено не було.
Постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.05.2021 нежитлові будівлі, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.05.2021 року надано слідчому СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 дозвіл на проведення обшуку нежитлових будівель, який був проведений вказаним слідчим 11.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано правомірним проведений 11.05.2021 року обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

14.05.2021 року до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повторно надійшла заява від потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що 14.05.2021 року близько 06 год. 00 хв. невстановлені особи пошкодили приміщення технічного обслуговування ,яке знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Довга Балка, 5а.
14.05.2021 року слідчим ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області був проведений огляд за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлен екскаватор помаранчового кольору з білою кабіною водія, який обладнаний ковшем та лопатою, д.н.з. НОМЕР_2 , який опечатаний бирками з підписами учасників та понятих.
Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 , за допомогою екскаватора, який обладнаний ковшем та лопатою, д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою м. Дніпро, вул. Довга Балка, буд. 5А, невстановлені особи, всупереч ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2019 року, якою накладений арешт на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі за вищевказаною адресою, шляхом заборони здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборони іншій особі розпоряджатись будь-яким чином та використовувати зазначене майно, - вчинили дії щодо руйнування вказаного нерухомого майна, а саме пошкодили приміщення технічного обслуговування.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 власником екскаватора марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , який відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем, одним з видів діяльності якого є надання в оренду будівельних машин і устаткування (КВЕД 77.32).

Відповідно до договору підряду від 13.05.2021 року, замовник ОСОБА_5 доручив, а виконавець ФОП ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання виконувати будівельні роботи в районі адреси АДРЕСА_1 та надати для цього технічний засіб - екскаватор марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже вказаний екскаватор на замовлення ОСОБА_5 був використаний останнім для проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , а тому екскаватор має значення для досягнення цілей кримінального провадження, оскільки, на думку слідчого судді, він є засобом вчинення злочину, з вилученим майном потрібно проводити в подальшому слідчі та процесуальні дії, що обумовлюють необхідність обмеження (арешту) у виді заборони на відчуження.

При цьому адвокатом була подана нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 від 25.05.2021 року, відповідно до якої останній повідомив про відшкодування ОСОБА_5 в повному обсязі всіх матеріальних та моральних збитків і про відсутність до нього будь-яких претензій матеріального або морального характеру. Просив екскаватор марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику.

Втім на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено.

Разом з цим, відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази можуть бути передані законному володільцю на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Тому, зважаючи на відсутність даних щодо порушених інших кримінальних проваджень, в яких фігурує вказаний автомобіль, а також того, що в рамках даного кримінального провадження не всі слідчі дії з вказаним автомобілем проведені, з урахуванням особи користувача автомобіля, відсутності даних щодо можливої причетності його до злочину, слідчий суддя вважає за можливе передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику екскаватора ОСОБА_3 з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України. Крім того, його слід зобов`язати повідомляти слідчого/дізнавача в разі зміни місця зберігання транспортного засобу, а також надати його слідчому/дізнавачу в разі виникнення необхідності в проведенні інших процесуальних дій за участю транспортного засобу.

Ухвалою від 25.05.2021 року клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_16 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 11.05.2021 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, задоволено частково.

Накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження до скасування у встановленому КПК України порядку на наступне майно: екскаватор марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 .

У задоволенні клопотання у іншій частині відмовлено.

Зобов`язано слідчого, дізнавача, прокурора або іншу уповноважену особу органу досудового розслідування негайно повернути екскаватор марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Зобов`язано ОСОБА_3 повідомляти письмово слідчого/дізнавача про зміну місця зберігання (гаражування) транспортного засобу та надавати доступ до місця його зберігання за першою вимогою для проведення слідчих дій.

Слідчому/дізнавачу ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області попередити ОСОБА_3 під розпис про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України в разі вчинення будь-яких незаконних дій щодо арештованого транспортного засобу.

Вказана ухвала колегією суддів Дніпровського апеляційного суду залишена без змін.

Наразі під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що відповідно до витягу з ЄРДР, кримінальне провадження №0000300, внесене в ЄРДР від 11.05.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, закрито 30.06.2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, потреба в заході забезпечення кримінального провадження, а саме в арешті екскаватора, накладеному відповідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2021 року на сьогоднішній день відпала.

Втім арешт, накладений вказаною ухвалою, не знятий.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України розкриває поняття речових доказів. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Однак, як видно з матеріалів кримінального провадження, підозра жодній особі не вручена, обвинувальний акт до суду не переданий.

Пунктом 13 листа ВССУ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» роз`яснено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Слідчим суддею встановлено, що арешт накладений слідчим суддею з метою збереження майна.

Наразі кримінальне провадження №0000300, внесене в ЄРДР від 11.05.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, закрито 30.06.2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Тому існування введених ухвалою слідчого судді від 25.05.2021 року заходів забезпечення кримінального провадження не має законних підстав.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 25.05.2021 року, тому слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, в зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню, а накладений ухвалою слідчого судді арешт - підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 376, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000300, внесеного в ЄРДР від 11.05.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2021 року у справі 201/5092/21, якою накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження до скасування у встановленому КПК України порядку на екскаватор марки Liebherr 902 titronic д.н.з. НОМЕР_1 та передано його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , та у зв`язку з цим зняти зобов`язання, заборони і обмеження, встановлені вказаною ухвалою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська внаслідок відсутності поштових марок, про що складена довідка від 07.07.2021 року, копію цієї ухвали сторонам слід отримати в суді особисто.

Слідчий суддя ОСОБА_1