У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

До Октябрського районного суду м. Полтави звернувся зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Полтавської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку ст. 303 КПК України. У скарзі заявник посилається на те, що він 01.11.2021 року подав в порядку ст. 214 КПК України заяву про вчинення кримінального правопорушення. У скарзі вказує, що у заяві про вчинення злочину просив внести відомості до ЄРДР відносно слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 та процесуального прокурора ОСОБА_5 за ст. ст. 364, 365, 366, 367, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України, які тривалий час імітують досудове розслідування кримінального провадження № 0001385 та умисно укривають службові злочини, вчинені фігурантами по справі. На даний час відомості до ЄРДР не внесені.

У судове засідання скаржник не з`явився, просив розглянути скаргу без його участі.

В судове засідання прокурор, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду скарги, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності заявника та уповноваженої особи ТУ ДБР з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_3 01.11.2021 року направив до Полтавської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення.

У вказаній заяві вказано, що з серпні 2020 року слідча ОСОБА_6 злочинно самоусунулася від виконання своїх службових обов`язків та, зловживая службовим становищем, явно перевищуючи їх, а також недбало ставлячись до службових обов`язків внаслідок несумлінності, зайнялась укриттям службових злочинів, вчинених фігурантами.

Так, 23.11.2020 року слідча ОСОБА_6 винесла незаконну постанову про закриття кримінального провадження № 0001385 за ст.ст. 365,366, 367, 372 КК України відносно колишнього прокурора прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , колишніх слідчих Лоскот та Дичука. Водночас процесуальний прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 не скасував вказану постанову слідчого.

На даний час ОСОБА_3 після скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0001385 слідчим суддею неодноразово направляв клопотання про проведення слідчих дій, проте вони ігноруються. У вказаних діях слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 та процесуального прокурора ОСОБА_5 заявник ОСОБА_3 вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364. 365, 366, 367, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року (справа № 556/450/18; провадження № 51-4229км20).

Тобто, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення,

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Слідчий суддя вважає, що основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Однак, заявником в поданій заяві наводяться власні міркування, злочинність дій слідчого ТУ ДБР та процесуального прокурора під час здійснення досудового розслідування у кримінального провадженні не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може слугувати підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

Доводи заявника ОСОБА_3 у заяві про кримінальні правопорушення від 01.11.2021 року характеризуються його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на його припущеннях щодо можливої наявності складу кримінальних правопорушень, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

При цьому, всупереч доводам скаржника, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Враховуючи вищевикладене, невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення невідомими особами, вказаними у повідомленні про кримінальне правопорушення, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя вважає скаргу безпідставною і не вбачає підстав для її задоволення.

На переконання слідчого судді, внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв, що обумовлені власними припущеннями заявників, призводить до непоправних втрат процесуальних та фінансованих ресурсів держави, оскільки неможливо в рівній мірі належним чином забезпечити повне, всебічне досудове розслідування у кримінальних провадженнях, які не грунтуються на об`єктивних даних та в яких не вбачається вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок таких дій фактично відбувається колапс правоохоронної системи, яка не змозі забезпечити захист законних прав дійсних потерпілих від кримінальних правопорушень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Полтавської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1