Провадження №: 1-кс/755/5845/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2021 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005495 від 25.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, установив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 04.07.2011 вироком Дніпровського районним судом м. Києва за ч.2 ст.187 КК України строком на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, зустрівся із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у кількості трьох чоловік, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження з метою узгодження спільної домовленості, щодо подальшого вчинення кримінального правопорушення на території Дніпровського району м. Києва.

В ході зустрічі у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25.10.2020 року, ОСОБА_5 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у кількості трьох чоловік, дійшли спільної згоди та розробили спільний злочинний план, спрямований на вчинення умисного корисного злочину проти власності, поєднаного з проникнення до житла, за попередньою змовою групою осіб, при цьому обравши предметом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_7 , яке перебувало в квартирі АДРЕСА_1 .

В подальшому, 25.10.2020 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами у кількості трьох чоловік, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне не провадження, з метою реалізації спільного злочинного умислу спрямованого на вчинення корисного злочину, поєднаного з проникнення до житла, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом з метою протиправного збагачення, прибули за адресою: АДРЕСА_2 .

В свою чергу, ОСОБА_5 разом із невстановлених досудовим розслідуванням особами у кількості 3-х чоловік, перебуваючи поряд з під`їздом №2за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи раніше розроблений спільний злочинний план, піднялись на 9-й поверх вказаного будинку з метою спостереження за квартирою АДРЕСА_4 та встановлення наявності відповідні квартирі власників.

В подальшому 25.10.2020 р. приблизно о 12:10 перебуваючи, між АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , разом із невстановленим досудовим розслідуванням у особами у кількості 3-х чоловік почали спостерігати за квартирою АДРЕСА_4 з метою встановлення, коли саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , покинуть приміщення вказаної квартири.

В свою чергу 25.10.2020 приблизно о 13:10 год. ОСОБА_5 , разом із невстановленим досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, матеріал відносно яких виділено в окреме провадження, помітили як ОСОБА_8 , покинув приміщення квартири АДРЕСА_4 .

Разом з тим, вважаючи що приміщення квартири АДРЕСА_1 , відсутні мешканців (власники), ОСОБА_5 , разом з невстановлених досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи спільно, узгоджено за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності поєднаного з проникненням до житла, підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 .

В подальшому ОСОБА_5 разом з невстановлених досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, матеріали відносно яких виділення в окреме провадження, діючи спільно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житло з метою усунення перешкод пов`язаних з безперешкодним проникнення до приміщення квартири АДРЕСА_1 , користують раніше заготовлені знарядь для вчинення злочину- відмички, почали зламувати замок вхідних дверей.

Відповідно до висновку трасологічної (замикальних та запобіжних пристроїв) експертизи.

В подальшому, здійснивши злам замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи спільно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановлених досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житло, проникли до приміщення квартири.

Разом з тим 25.10.2020 приблизно о 13:20 год., більш точний час досудового розслідування невстановлений, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи спільно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановлених досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житла, помітили що в приміщенні квартири перебуває потерпіла ОСОБА_7 , яка на той момент спала.

В свою чергу, незважаючи на придбання квартири АДРЕСА_4 потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_5 діючи спільно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановлених досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житло продовжили реалізацію спільно злочину умислу.

Будучи достеменно обізнані з тим, що ОСОБА_7 , напередодні продала будинок АДРЕСА_6 , за продаж якого отримала 100000 гривень та 68000 доларів США (за валютним курсом НБУ становило 1 922 929, 00 грн., станом на останній робочий день 23.10.2020 року), які ОСОБА_7 зберігала в сейфі розташованого в одній з кімнат квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 діючи спільно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановлених досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи узгоджено, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житло почали проводити обшук з метою відшукування сейфу в якому зберігалися грошові кошти.

Разом з тим, відшукавши сейф в якому знаходились грошові кошти в сумі 100000 гривень та 68000 доларів США (за валютним курсом НБУ становило 1 922 929, 00 грн., станом на останній робочий день 23.10.2020 року), що належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, почали пересувати сейф.

В цей момент, злочинні дії ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, були помічені потерпілою ОСОБА_7 у зв`язку із чим дії ОСОБА_5 та інших осіб у кількості 3 чоловік почали мати відкритий характер.

В свою чергу ОСОБА_5 , усвідомлюючи що злочинні дії та дії невстановлених досудовим розслідуванням осіб кількості 3-х чоловік, матеріали яких виділені окреме провадження, помічені з боку ОСОБА_7 та почали носити відкритий характер, бажаючи подолати волю до опору з боку потерпілої, наблизився до ОСОБА_7 , та почав насильно отримувати останню, при цьому обмежуючі рухи з метою не можливості ідентифікувати інших осіб, в тому числі, застосовуючи психологічна насилля, шляхом демонстрування погрозливий жестів.

В свою чергу невстановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно яких виділені окреме провадження у кількості 3-х чоловік, діючи спільно з ОСОБА_5 , який на той момент утримував потерпілу ОСОБА_7 , діючі узгоджено, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднано із насиллям, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого з метою протиправного збагачення поєднаного із проникненням у житло вчиненого в особливо великих розмірах усвідомлюючи що дії були помічені з боку потерпілої ОСОБА_7 , перенесли сейф, в якому знаходились грошові кошти 100000 гривень та 68000 доларів США (за валютним курсом НБУ становило 1 922 929, 00 грн., станом на останній робочий день 23.10.2020 року), до вітальні квартири.

В подальшому, невстановлені досудовим розслідування особи матеріали відносно яких виділені окремо провадження в кількості 3-х чоловік, діючи спільно з ОСОБА_5 , який на той момент утримував потерпілу ОСОБА_7 , узгоджено керуючись корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднано із насиллям, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою протиправне збагачення, поєднано із проникнення в житло, вчиненого особливо великих розмірах усвідомити що їх дії були помічені з боку потерпілої ОСОБА_7 , шляхом застосування, раніше виготовлених знарядь для вчинення злочину, відчинили внутрішні дверцята сейфу та заволоділи грошовими коштами в сумі 100000 гривень та 68000 доларів США (за валютним курсом НБУ становило 1 922 929, 00 грн., станом на останній робочий день 23.10.2020 року), які належить потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому, заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 , діючи спільно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановлених досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житло, вчинено в особливо великих розмірах, покинули приміщення квартири АДРЕСА_1 , та з місця вчинення злочину зникли.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особами в кількості 3-х чоловік, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, завдали матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_7 у розмірі 100000 гривень та 68000 доларів США (за валютним курсом НБУ становило 1 922 929, 00 грн., станом на останній робочий день 23.10.2020 року).

Наявність обґрунтованого підозри у вчиненні ОСОБА_5 , в інкримінованому їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведеного огляду місця події; заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом перегляду відео; протоколом впізнання особи по фотознімках; протоколами допиту свідків; протоколом обшуку; протоколом огляду речей та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме: п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 будучи обізнаний з покаранням за вчинений ним злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також виїхати за межі Україні.

- п. 3 ст. 177 КПК України - перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснювати спробу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші корисливі злочини, не має стабільного джерела прибутку, та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом.

Також, необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України від 8 до 13 років позбавлення волі, відсутність у нього постійного місця роботи та навчання, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я.

Під час проведення досудового розслідування, не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах державної установи ДУ «Київському слідчому ізоляторі».

17.07.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в розшук.

23.12.2021 року в порядку ст. 191 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_9 було затримано ОСОБА_5 .

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України. Так, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею..

Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання
Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Так, останній (порядок) визначає, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

При цьому, порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (застосування запобіжного заходу) регламентує таке.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України), відповідно останні застосовуються тільки при дійсності цих даних.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України , оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, згідно ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В цьому випадку, слідчим суддею, на час розгляду порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимий 04.07.2011 вироком Дніпровського районним судом м. Києва за ч.2 ст.187 КК України строком на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;.

Установлено, що підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має задовільні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

Підозрюваному у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, тобто у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох осіб.

Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні слідча суддя ураховує, що застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Тобто, вимога щодо розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином; вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З урахуванням того, що (1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України ), а (2) слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Проаналізувавши долучені до даного клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності указують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що цей підозрюваний, міг вчинити правопорушення.

Уважати підозру явно не прийнятною, не дивлячись на пояснення захисту, усе ж таки не можливо, так як, на їх противагу стороною обвинувачення надано не менш важливі дані (протоколи слідчих дій) та які усе ж таки указують на те, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною, у той, час як оцінка наданих доказів, з точки зору їх належності та допустимості, не у питанні вірогідності причетності особи до певного діяння, а наявності факту вини, має бути забезпечена судом.

Адже факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то слід відмітити метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час, як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Та з його урахуванням слідчий суддя погоджується з висновком про наявність ризику впливу на свідків, переховування.

Оцінюючи наявність цього ризику (вплив) у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків, потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, потерпілим, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявності ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Реальним на переконання слідчого судді є і ризики переховування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема такий (ризик) є дійсним не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Дійсним є такий ризик переховування і у розрізі того, що перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Не є дійсним ризик знищити, сховати певні докази у справі.

Як наслідок є дійсними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно ж до ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були встановлені судом.

У ході даного розгляду не установлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Адже, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті за якою особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою.

За таких обставин, слідча суддя, враховує той факт, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, уважає за доречне застосувати відповідний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначаючи строк дії такого типу заходу забезпечення кримінального провадження слідча суддя ураховує, що відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У цій ситуації, особу було затримано 23.12.2021, а тому указаний запобіжний захід підозрюваному слід визначити, відповідно до ст. 197 КПК України, у межах 60 днів, з часу його затримання.

Щодо застави, то Суд ураховує факт того, що відповідно до ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Даний злочин учинено, згідно даних підозри, із застосуванням насильства, а тому Суд враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК у відношенні підозрюваного, не убачає підстав, а би визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив:
клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 11.02.2022 включно.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 16:45 год. 28.12.2021.

Слідча суддя Оксана БІРСА