Справа № 359/1303/22
Провадження № 1-кс/359/335/2022
У Х В А Л А
Іменем України

07 лютого 2022 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
07.02.2022 слідчий СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на те, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000203 від 05.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 05.02.2022 близько 08 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебував неподалік подвір`я будинку АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та інше сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та інше сховище, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 05 лютого 2022 року близько 09 години 00 хвилин, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 , після чого, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням предмет, шляхом віджиму відкрив металопластикове вікно на першому поверсі вищевказаного будинку, незаконно проникнувши таким чином до нього, маючи при собі рюкзак.

Після цього, ОСОБА_4 пройшов до кімнати будинку, а саме підсобного приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме електрокабель, подовжувач, світлодіодного ліхтаря, електроавтомати для живлення у кількості 10 од., яке поклав до рюкзаку та виліз через вікно з вищевказаного будинку.

У цей час ОСОБА_4 біля будинку виявив потерпілий ОСОБА_8 та висловив усну вимогу негайно припинити злочинні дії та повернути викрадене майно, яку ОСОБА_4 проігнорував та розуміючи і усвідомлюючи, що його дії направлені на викрадення чужого майна є тепер відкритими, знаходячись на огородженій парканом території вищевказаного домоволодіння, намагаючись відкрито викрасти електрокабель, подовжувач, світлодіодного ліхтаря, електроавтомати для живлення у кількості 10 од., тримаючи його в рюкзаку, намагався зникнути з місця вчинення злочину, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки йому у цьому перешкодив власник домоволодіння ОСОБА_8 затримавши ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло та інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Факт вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування сукупністю доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.02.2022; протоколом огляду місця події від 05.02.2022, в ході якого було зафіксовано факт проникнення до будинку АДРЕСА_1 та вилучено два відрізки прозорої липкої стрічки зі слідами папілярних ліній; протоколом огляду місця події від 05.02.2022, в ході якого було вилучено електрокабель, подовжувач, світлодіодного ліхтаря, електроавтомати для живлення у кількості 10 од., які належать потерпілому ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.02.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 06.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.02.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 06.02.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а тому будучи обізнаним про вид та розмір покарання, що йому загрожує, може ухилятися від органу досудового розслідування, прокуратури, суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України. ОСОБА_4 , раніше судимий, останній раз 07.10.2020 року Дніпровським районним судом в м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., який на даний час не сплачено; підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, тому що допитаний як потерпілий ОСОБА_8 показав, що він просить ізолювати підозрюваного від суспільства та обрати йому найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як він побоюється за своє життя та здоров`я і членів його родини, у зв`язку з тим, що підозрюваний бачив його на місці події; підозрюваний може вчинити інше кримінального правопорушення (злочин), оскільки не має постійної роботи та джерела заробітку, тому не має постійного місця проживання; ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речові докази, оскільки знаряддя вчинення кримінального правопорушення на теперішній час не знайдено.

Інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому на думку досудового слідства підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому умисного злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його з підстав зазначених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав у вчиненні ним злочину, однак зауважив, що він вчинив крадіжку, а не грабіж, тому не збирається переховуватися від суду та слідства. Просить відмовити у задоволенні клопотання та за можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 просив суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний із утриманням підозрюваного під вартою. Звернув увагу на невідповідність висновків досудового слідства обставинам справи.
Слідчий суддя дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, приходить до наступного висновку.

Дії ОСОБА_4 у повідомленій підозрі від 06.02.2022, кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло та інше сховище.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст.177, ч. 1 ст.178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим ним ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, у діях підозрюваного ОСОБА_4 передбачено ризик за п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме останній раніше судимий, за вчинення злочину проти власності, що свідчить про вірогідність вчинення ним злочинів в майбутньому.

Суд дослідивши письмові докази в їх сукупності прийшов до переконання, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому під тяжкістю можливості реального призначення покарання, може ухилятися від слідчого, прокурора, суду шляхом залишення місця проживання та території України, переховуючись у місцях, які невідомі правоохоронним органам.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, тому що допитаний як потерпілий ОСОБА_8 показав, що він просить ізолювати підозрюваного від суспільства та обрати йому найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як він побоюється за своє життя та здоров`я і членів його родини.

Крім того, ОСОБА_4 ніде не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, відсутнє фактичне місце проживання, дає суду підстави вважати, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_4 був засуджений за злочини проти власності, а відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду.

Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити вчинення останнім ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти їм.

З огляду на ці обставини, слідчий суддя вважає допустимим обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, враховуючи встановлені вищенаведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, особу підозрюваного ОСОБА_4 його сімейний та майновий стан, суд вважає необхідним і достатнім з метою гарантування його належної поведінки визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - прокурора, слідчого або слідчого судді (суду), із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, слідчого судді (суду) чи прокурора, повідомити дійсне місце свого проживання на території України; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілим, свідками в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України, утримуючи його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Термін дії запобіжного заходу до 24:00 год. 04.04.2022 включно.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 64000 (шістдесят чотири) грн. 00 коп. та роз`яснити, що він або інша особа має право внести заставу на розрахунковий рахунок Бориспільського міськрайонного суду.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або слідчого судді (суду), із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді (суду), повідомивши дійсне місце свого проживання на території України; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.

У разі внесення застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити для підозрюваного протягом 60 діб з моменту звільнення його з-під варти.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:40 год. 08.02.2022.

Суддя ОСОБА_1