Справа № 182/8226/21
Провадження № 1-кс/0182/1631/2021
У Х В А Л А
Іменем України

02.12.2021 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2021 за №0000699 про арешт майна, -
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
користувача майна ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2021 за №0000699 за ознаками ст. 290 КК України про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen» моделі «Transporter» бежевого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з номером шасі « НОМЕР_2 », який був під керуванням ОСОБА_5 , з метою проведення судово-трасологічної експертизи.
Клопотання обґрунтовано тим, що до ТСЦ МВС "1245» у м. Нікополь по вул. Довгалівська, 10а з питання проведення дослідження автомобіля «Volkswagen» моделі "Тransporter" бежевого кольору з державним номерним знаком № НОМЕР_3 . Під час огляду зазначеного автомобіля судовим експертом було встановлено, що первинний номер кузова піддавався змінам.
26.11.2021 року розпочато досудове розслідування, у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000699 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
26.11.2021 року, було проведено огляд місця події, під час якого встановлено, що первинний номер кузова піддавався змінам (підроблений) шляхом видалення маркувального майданчика з первинним номером кузова, а на його місце вварювання аналогічного фрагменту з літеро-цифровим позначенням « НОМЕР_2 » не в умовах заводу виробника.
Автомобіль під час огляду було вилучено, поміщено на територію Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського,1, та долучено до кримінального провадження в якості речового доказу.
Враховуючи виявлене, у разі повернення автомобіля, то він може бути перепроданий, знищений або схований. Вказане може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Вказане також може унеможливити проведення судово-трасологічної експертизи, встановлення власника автомобіля.
Вилучене майно, а саме: автомобіль, який був під керуванням ОСОБА_5 , містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і має суттєве значення під час розслідування зазначеного провадження тому, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений автомобіль.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Власник майна та адвокат проти накладення арешту на майно заперечували.
Вислухавши сторони, вивчивши додані до клопотання копії матеріалів, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Із наданих слідчим матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України.
26.11.2021 року, було проведено огляд місця події, під час якого встановлено, що первинний номер кузова піддавався змінам (підроблений) шляхом видалення маркувального майданчика з первинним номером кузова, а на його місце вварювання аналогічного фрагменту з літеро-цифровим позначенням « НОМЕР_2 » не в умовах заводу виробника.
Автомобіль під час огляду було вилучено, поміщено на територію Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського,1, та долучено до кримінального провадження в якості речового доказу.
Відповідно до змісту ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, існують розумні підозри вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» бежевого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з номером шасі « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_5 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, за даним кримінальним провадженням необхідно провести судово-трасологічну експертизу. На виконання вимог ч. 1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні прокурора, ним доведено значення вказаного майна, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання їх як доказів.
Враховуючі вимоги п.5 ч.2 ст. 173, ч.4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вражає необхідним накласти арешт на автомобіль «Volkswagen» моделі «Transporter» бежевого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з номером шасі « НОМЕР_2 », з метою збереження його як речового доказу для проведення судово - трасологічної експертизи.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Нікопольської оружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2021 за №0000699 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen» моделі «Transporter» бежевого кольору з державним номерним знакм НОМЕР_1 , з номером шасі « НОМЕР_2 », який був під керуванням ОСОБА_5 , з метою проведення судово-трасологічної експертизи.
Виконання даної ухвали доручити дізнавачам СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1