ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/659/22 Справа № 204/8984/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
засудженого (в режимі відеокоференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеокоференції) ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2021 року про відмову у звільненні засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та поведінка засудженого не можуть слугувати підставою для його звільнення, оскільки за короткий термін відбування покарання небезпека вчиненого діяння не зменшилась. Крім того, звільнення засудженого призведе до припинення лікування, яке на даний час надається йому в установі відбування покарання, що загрожуватиме його життю та здоров`ю.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання начальника ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4, щодо звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України.
Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження у зв`язку з пропуском його з поважних причин. Вказує, що судовий розгляд проведено без участі засудженого та його захисника, а копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 10 грудня 2021 року, що унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки слідчого судді є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що засуджений має рідних батька та сестру, які мають намір та можливість піклуватися за ним і забезпечувати його лікування. Так, рідна сестра ОСОБА_6 оплачувала усі медичні дослідження, які не могли проводитись в медичному закладі (копії фіскальних чеків додаються до скарги), у зв`язку з чим висновки суду про припинення лікування у зв`язку зі звільненням є безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які на задоволенні апеляційної скарги наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляція задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Апеляційним переглядом встановлено, що 02 грудня 2021 року проведено судовий розгляд без участі засудженого та його захисника, а доводи ОСОБА_7 про отримання повного тексту ухвали суду лише 10 грудня 2021 року, що об`єктивно унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги, матеріалами справи не спростовуються та є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті, колегія суддів зважає на те, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо передчасності відмови у застосуванні до ОСОБА_6 положень ст. 84 КК України, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу.
Так, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має враховувати не тільки відомості про хворобу засудженого, а і тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі".
Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2020 року за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, та із застосуванням ч.1 ст.70 КК України йому було остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженим 19 березня 2020 року, кінець 19 березня 2025 року.
Висновком ЛКК Дніпропетровської багатопрофільної лікарні №4 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, засудженому встановлено діагноз: ВІЛ інфекція, 4 клінічна стадія. Токспоплозмоз головного мозку з правобічним геміпарезом, помірно вираженого ступеню. Порушення ходи 2 ступеню.
Відповідно до п. 1 розділу IV «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого Наказом МЮ, МОЗ України від 01.07.2020 №2256/5/1491, таким захворюванням є ВІЛ інфекція, 4 клінічної стадії, а тому захворювання ОСОБА_6 є таким, що перешкоджає подальшому відбуванню ним покарання. Таким чином, за медичним критерієм обвинувачений ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 84 КК України.
Вирішуючи питання обґрунтованості мотивів суду, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 хоча і засуджений за вчинення тяжкого злочину, проте має захворювання, яке перешкоджає подальшому відбуттю покарання, що підтверджується відповідним висновком ЛКК та поясненнями її членів, які були допитані в суді першої інстанції. Колегія враховує, що на час апеляційного перегляду засуджений відбув майже 1 рік та 10 місяців із призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі, що з урахуванням стану його здоров`я може розглядатися як достатній час для застосування до нього положень ст. 84 КК України.
Більш того, представник лікарні в суді першої інстанції просив подання задовольнити та засвідчив, що хвороба засудженого є загрозливою для його життя.
Також під час апеляційного перегляду встановлено, що у засуджено є близькі родичі, згідно свідоцтва про народження батько - ОСОБА_9 (а.с.50) та рідна сестра ОСОБА_10 (а.с.49), які мають намір здійснювати піклування та догляд за останнім.
В матеріалах справи наявні копії фіскальних чеків про оплату медичних послуг та лабораторних досліджень (а.с.54, 55, 59-61), які здійснені сестрою засудженого ОСОБА_10 , також остання в поясненні від 17 січня 2022 року (а.с.43-44) та будучи допитаною судом апеляційної інстанції у статусі свідка висловила згоду та підтвердила свою спроможність на подальше забезпечення лікування та догляду за ОСОБА_6 . Ці обставини були підтверджені під час апеляційного перегляду і засудженим та його захисником.
На переконання суду апеляційної інстанції, зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, а сестра засудженого ОСОБА_10 свої пояснення та відповідні документи, що мають істотне значення для вирішення питання, надала лише суду апеляційної інстанції, внаслідок чого висновок про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за хворобою належить вважати передчасним.
При цьому інших даних, які унеможливлюють застосування до ОСОБА_6 положень ст. 84 КК України, суду апеляційної інстанції надано не було.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ відсутність адекватної медичної допомоги під час тримання під вартою та можливість такого тримання з огляду на стан здоров`я заявника свідчить про порушення ст. Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки, така особа фактично піддається катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню («Єрмоленко проти України», «Ільхан проти Турції», «Аертс проти Бельгії», «Кудла проти Польщі»,«Мельник проти України», «Яковенко проти України», «Похлєбін проти України», «Пєтухов проти України», «Логвіненко проти України», «Салахов та Іслямова проти України», тощо).
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що подальше відбування ОСОБА_6 покарання в умовах ізоляції, може призвести до серйозного погіршення його здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Враховуючи відомості про особу засудженого, наявність тяжкої хвороби, стан його здоров`я на цей час, який погіршується, колегія суддів вважає слушними доводи захисника та приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали, із постановленням нової ухвали про задоволення подання установи та звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 84 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, ст. 84 КК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2021 року про відмову у звільненні засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника державної установи Дніпровська установа виконання покарань №4 від 16 листопада 2021 року про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання на підставі ст. 84 КК України - за хворобою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4