Справа № 346/6076/21
Провадження № 1-кп/346/349/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000474 від 09 листопада 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не одноразово судимого, востаннє 10 вересня 2020 року за ст. 395 КК України до одного місяця арешту,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, потерпілої ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань і погіршення якості життя.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так обвинувачений діючи умисно усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , що призводило до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 21 липня, 27 жовтня 2021 року обвинуваченого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення штраф та громадські роботи. Проте правильних висновків із допущених правопорушень обвинувачений не зробив і 30 жовтня 2021 року о 18 год, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 чергове насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, штовханні, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, у зв`язку з чим остання звернулась до Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що дійсно перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння не контролює свої емоції і агресивно реагує на зауваження мами, що призводить до взаємних образ і сварок. Вважає, що мати в силу перестарілого віку не може адекватно оцінювати його дії.

У вчиненому розкаюється.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина повністю доведена зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що з сином ОСОБА_7 у неї уже ряд років тривають такі стосунки, при яких він, будучи у стані алкогольного сп"яніння, з якого майже не виходить, ображає її нецензурно, вчиняє безпідставні сварки. Вона часто не звертається до працівників поліції, хоча підстави є. Коли ситуація стає нестерпною і його образи та штовхання довго не припиняються, їй боляче і тоді кличе поліцію, так як просьби припинити такі дії добровільно, наслідків не приносять. Складені протоколи результатів не дають, ситуація не змінюється. Так було і в день коли кликала поліцію 30 жовтня 2021 року, так як син будучи п"яним в черговий раз ображав її нецензурно, штовхав у груди не впускаючи у будинок.
Просить застосувати до нього покарання, яке дасть їй трохи спокою від таких дій.
Свідок ОСОБА_8 , брат обвинуваченого, в судовому засіданні вказав, що останній постійно вчиняє домашнє насильство по відношенню до матері. Це тягнеться уже кілька років після повернення брата із місць позбавлення волі. Жодні засоби впливу чи просьби позитивних результатів не приносять. Зловживання спиртним викликає агресію до матері, що негативно впливає на стан її здоров"я.
Щодо конфлікту, що мав місце 30 жовтня 2021 року то його обставини йому відомі зі слів потерпілої, яка пояснила, що штовхав у груди, не впускав у будинок, ображав нецензурно.
Крім усних доказів вина обвинуваченого підтверджується іншими письмовими доказами здобутими в ході досудового розслідування та дослідженими в суді, а саме:
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 03 листопада 20211 року, що була подана ОСОБА_6 1940 р.н. про те, що 30 жовтня 2021 року її син ОСОБА_9 , за їх спільним місцем проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в п"яному вигляді нецензурно виражався, словесно погрожуввав, шарпав за верхній одяг від чого вона впала на поверхню землі (а.с. 22);
- даними викладеними в постановах Коломийського міськрайонного суду від 21 липня та 27 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 чч. 1, 2 КУпАП, відповідно до яких останній систематично вчиняв акти домашнього насильства відносно матері по місцю їх спільного проживання у АДРЕСА_1 , що могло завдати шкоду її фізичному та психічному здоров"ю (а.п. 23, 24).
Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження винуватість обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки він систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу з яких видно, що з 2014 року він перебуває на диспансерному обліку «Д» в наркологічному кабінеті, раніше неодноразово засуджувався і негативно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд вважає його розкаєння у вчиненому, а тому вважає за можливе застосувати до нього покарання визначене санкцією статті за якою обвинувачується у виді арешту, що на думку суду буде направлено на виправлення винуватої особи та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим за ст. 126-1 КК України, та призначити покарання - три місяці арешту.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 12 год 12 січня 2022 року, взявши під варту із залу судового засідання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1