н/п 1-кс/766/9889/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

25 жовтня 2021 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу б у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування строком до 23.12.2021 включно.

У разі визначення суми застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заставу призначити у розмірі вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 208 000 грн, з покладанням відповідних обов`язків: прибувати до слідчого з періодичністю раз на 2 тижні - кожної другої п`ятниці, починаючи з дня винесення ухвали у період часу з 09.00 год. до 18.00 год., прибуття підтверджувати особистим підписом, а також прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місце роботи, утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000851 від 22.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбала одинадцять згортків рожевого кольору, з розфасованими у них речовинами, в одному з яких згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-21/6964-НЗПРАП від 23.10.2021, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон(6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), масою - 0,1340 г, які ОСОБА_4 зберігала з метою збуту шляхом продажу за грошові кошти, за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_1 , до моменту виявлення та вилучення наркотичного засобу з незаконного обігу працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку житла - квартири АДРЕСА_1 , проведеного 22.10.2021 року в період часу з 15:50 год. до 21:29 год.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Також, під час досудового розслідування вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаїв, українка, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

З метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана офіційно непрацевлаштована, що свідчить про відсутність законних джерел доходу, перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою.

Так, беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_4 ніде не працевлаштована, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не стала, відповідних висновків для себе не зробила, та знову підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, що вказує на вірогідність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України (підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення).

Крім того, у разі доведення вини ОСОБА_4 , за вчинення нею тяжкого умисного злочину, їй передбачено максимальне покарання строком до 8 років позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України (підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду).

Також, характер вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваної вказують на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України (підозрювана може незаконно впливати на свідків).

Враховуючи викладене, характер, обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, а також те, що перебуваючи на свободі підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (зважаючи на те покарання, яке їй загрожує у разі визнання винним), може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Захисник та підозрювана заперечували проти клопотання. Захисник зазначив, що ризики, про які вказує прокурор відсутні. На їх існування не зазначено жодного доказу. Підозра необґрунтована, немає жодного доказу придбання та збуту наркотичних засобів, а свідки поверхово свідчать про обставини справи. У підозрюваної немає жодної можливості впливати на свідків.

Підозрювана пояснила, що є інвалідом третьої групи, отримує пенсію, соціальну допомогу як одинока мати, оформляє документи на отримання допомоги як малозабезпечена сім`я, водночас працює домашньою працівницею. Має неповнолітню дитину, яка навчається в 11 класі, в разі її відсутності син не зможе оплачувати наймане житло, раніше не судима. Закордонного паспорту немає. Переховуватися немає наміру та і нема куди.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

До такого висновку слідчий суддя дійшов з урахуванням таких підстав:

22.10.2021 року (21 година 30 хвилин) ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

23.10.2021 року ОСОБА_4 в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; - протоколом обшуку від 22.10.2021; - протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; - протоколом затримання особи підозрюваної у вчинені злочину; - висновком експерта Херсонського НДЕКЦ № СЕ-19/122-21/6964-НЗПРАП від 23.10.2021;

Відповідно до ч.2 ст.177КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте слідчий у клопотанні не наводить жодної обставини на доведення наявності хоч би одного ризику, а тим більше не зазначає будь-яких доказів, тільки цитує норми Кримінального процесуального кодексу України та висловлює певні припущення, що не може бути покладено в основу застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою. Хоча виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, є обов`язковою вимогою до клопотання про застосування запобіжного заходу відповідно пункту 2 частини 1 статті 194КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих(стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог пункту 4 статті 5 Конвенції. Про це зазначено у параграфі 85 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011року).

Обґрунтування ризиків у клопотанні зводиться до загальних фраз.

Слідчим у клопотанні зазначено наявність таких ризиків:

1.оскільки ОСОБА_4 ніде не працевлаштована, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не стала, відповідних висновків для себе не зробила, та знову підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, що вказує на вірогідність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України (підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення).

2.у разі доведення вини ОСОБА_4 , за вчинення нею тяжкого умисного злочину, їй передбачено максимальне покарання строком до 8 років позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України (підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду).

3. характер вчиненого кримінального правопорушення та особа підозрюваного вказують на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України (підозрювана може незаконно впливати на свідків).

Щодо ризику переховуватись.

Слідчий голослівно заявив про вказаний ризик, не зазначивши жодного доказу на реальність його існування. Адже переховування потребує матеріальних ресурсів та фізичних можливостей для цього. Суду не було надано доказів наявності матеріальних ресурсів у підозрюваної, а наявність інвалідності вказує на обмеженість її фізичних можливостей для цього, та ще й у період карантинних обмежень, відсутності паспорту для виїзду за кордон.

Підозрювана має родину - сім`ю, дитину - школяра, а тому за вказаних обставин ризик її переховування відсутній. Більш стримуючого фактору для матері як дитина не може бути. А тяжкість покарання не є єдиним доводом для визначення ризику переховування.

Щодо впливу на свідків, то у клопотанні не названо жодного свідка, на якого підозрювана може впливати, в чому цей вплив може полягати, та які наслідки можуть бути для слідства в результаті такого впливу. Але слідчий суддя вважає, що такий ризик може бути забезпечено й покладанням на підозрювану відповідного обов`язку.

Яким іншим чином підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню у клопотанні не обґрунтовано, тоді як вказаний ризик має бути конкретизовано.

Щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вказаний то вказаний ризик також може бути забезпечений й при застосуванні підозрюваній іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Наявність підозри та будь-якого запобіжного заходу в сукупності вже є стримуючим фактором щодо вчинення іншого правопорушення.

Всі інші обставини, зазначені у клопотанні, не є ризиками та підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Єдиним доводом для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є тяжкість злочину та суворість покарання, передбаченого ч.1 ст.307КПК України, за якою підозрюється.

Проте тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурор жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст.183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обгрунтування ризиків та доказів на їх існування слідчий замінив коротким цитуванням з рішень ЄСПЛ, які вирвані з контексту і за суттю не висвітлюють позицію Європейського суду в цілому щодо тих обставин, на які вказує слідчий з прокурором.

Згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтересам забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до частини 3 статті 176КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, застосування якого передбачено до осіб, які є небезпечними для суспільства в розумінні їх агресивності, і застосовується також і з метою убезпечити суспільство від такої особи.

Підозрювана не є небезпечною для суспільства в розумінні агресивності поведінки.

Слідчий суддя погоджується, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , як і будь-який інший, є суспільно-небезпечним, але запобіжний захід не є покаранням, і покарання не є завданням запобіжного заходу.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваної під вартою за своєю фактичною суттю у даному кримінальному провадженні, виглядатиме як «авансове» відбування покарання в рахунок можливого призначення покарання судом у вигляді позбавлення волі, що відповідно до КПК України не є метою запобіжних заходів.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991року у справі Летельє проти Франції, попереднє ув`язнення не повинно бути передвісником покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування обвинувального вироку».

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин, зокрема, і наявності неповнолітньої дитини, інвалідності. приходить до висновку, що підозрюваній достатнім є застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваною.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 181, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відхилити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 18:00 години до 09:00 годин, строком до 22 грудня 2021 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень - щочетверга, у період часу з 09 до 18 години, прибуття підтверджувати особистим підписом;

-не виїжджати за межі м.Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, окрім участі у слідчих діях;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, номеру мобільного телефону та місця роботи.

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділу Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 05 хвилин 29 жовтня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1