Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Начальник відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання зазначав, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0004413, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.18 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У клопотанні просив накласти арешт на автомобіль марки «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_1 та встановити заборону його використання та відчуження.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності слідчого.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Установлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0004413, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.18 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на автомобіль, слідчий послався на ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб

Мета арешту майна визначена ч. 2 ст. 170 КПК України.

Пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У порушення норм ст. ст. 170, 171 КПК України клопотанні слідчим не зазначено мети накладення арешту на автомобіль, не викладено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та не додані до клопотання документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

До того ж, слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання начальника відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1