ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/512/22 Справа № 210/5750/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 12.06.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвала суду обґрунтована тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, та своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Протягом 2018-2021 років має 2 заохочень та мав 2 стягнення. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 19.08.2017 року. ОСОБА_7 задовільно оцінюється відповідно до щоквартального оцінювання поведінки засудженого.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України, звільнивши його умовно-достроково від відбування покарання.
Зазначає, що за час перебування в установі «Криворізька виправна колонія (№80)» мав 2 стягнення, але вони погашені в установленому законом порядку. Вказує, що має 2 заохочення. Працевлаштований на виробництві установи автослюсарем.
Посилається, що він одружений та має двох малолітніх дітей, які потребують його фінансової та моральної підтримки. Молодша дитина є інвалідом з діагнозом Міотонічний синдром.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Водночас сформована Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судова практика передбачає, що висновки про становлення особи на шлях виправлення слід робити не лише за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, або умовно-дострокове звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2018 року за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2019 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 19.08.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 01.10.2018 року. Кінець строку відбування покарання - 02.06.2022 року.
Станом на 02.02.2021 року засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.
Згідно матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 під час утримання в установі виконання покарань № 4 м. Дніпро стягнень та заохочень не мав. З 24.10.2018 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80). Мав 2 стягнення, які в установленому законом порядку погашені, зі спливом річного терміну. Характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має 2 заохочення. Залучається до праці на виробництві установи до цеху АТЦ-5 виробничої зони установи автослюсарем.
В 2020 році адміністрацією установи йому було запропоновано продовжити відбувати покарання в установі з менш обтяжливими умовами. Але він відмовився.
Крім цього, ОСОБА_7 одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Син ОСОБА_8 є інвалідом з діагнозом Міотонія Томсена, що підтверджується медичною довідкою.
Отже, з матеріалів провадження об`єктивно вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить наявність в нього двох заохочень за сумлінне ставлення до праці на виробництві, позитивної характеристики та відсутність стягнень.
Також колегія суддів зазначає, що на утриманні дружини ОСОБА_7 знаходяться 2 малолітніх дітей, один з яких є інвалідом.
На переконання колегії суддів, зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції належної правової оцінки не надав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.
В контексті вимог ст. 6 КВК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. Також, враховуючи досить значний строк покарання, який вже останній відбув, колегія суддів вважає, що досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги засудженого про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, якою подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 слід задовольнити та звільнити останнього від відбування подальшого покарання, умовно-достроково на невідбутий термін - 04 місяці 23 дні.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2018 року за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, від подальшого відбування покарання умовно-достроково, на невідбутий строк 04 місяці 23 дні.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4