Справа № 308/1220/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №000728, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.12.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

28.01.2022 за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказаний обвинувальний акт передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 31.01.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

07.02.2022 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість пред`явленого останньому обвинувачення, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, та з врахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігти яким неможливо, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила обрати її підзахисному більш м`який запобіжний захід, так як наміру ухилятися від суду обвинувачений не має, щиро розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши клопотання та пояснення прокурора, приймаючи до уваги заперечення захисника та думку обвинуваченого щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Так, обґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованого такому діяння, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувального акту щодо нього до суду. Більш того наразі обвинуваченим не заперечується причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, у вчиненні якого за словами його захисника він щиро розкаюється.

В свою чергу ризики заявлені прокурором щодо обвинуваченого, а саме щодо можливого незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від суду, знайшли своє підтвердження в ході розгляду судом клопотання з огляду на нижчевказане.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а відтак згідно зі ст. 12 КК України, інкримінований обвинуваченому злочин є тяжким.

Більш того, суд враховує, що згідно з обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка, вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло), при наявності непогашеної судимості за вироком суду від 07.06.2021, за яким останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком за вчинення злочинів проти власності.

Аналізуючи вирок суду від 07.06.2021 суд приймає до уваги, що такий ухвалений на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, тобто з урахуванням вироку суду від 08.09.2020, за яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину проти власності.

Тож, неодноразове вчинення обвинуваченим злочинів проти власності, відсутність у останнього офіційних джерел до існування, наявність утриманців (вагітної дружини та неповнолітніх дітей), яких необхідно забезпечувати матеріально, свідчить про наявність ризику продовження ним злочинної діяльності.

Окрім цього суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу обвинуваченому заявлений прокурором ризик того, що обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на потерпілу, свідків та інших у кримінальному провадженні знайшов своє підтвердження, з огляду на те, що обвинувальний акт перебуває на стадії підготовчого судового засідання, наразі потерпіла, свідки та інші учасники кримінального провадження не допитані судом безпосередньо, а відтак вплив обвинуваченого на таких створює загрозу встановлення істини в розглядуваній справі.

Наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вплив обвинуваченого зокрема на свідків та потерпілу призведе до надання ними суду неправдивих показів, а відтак утруднить встановлення судом дійсних обставин справи.

Також суд оцінює в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема приймає до уваги відомості надані захисником обвинуваченого під час досудового розслідування (справа №308/16996/21), зокрема те, що обвинувачений одружений, його дружина вагітна, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей.

Означене значно знижує ризик можливого переховування обвинуваченого від суду, хоча такий наявний в силу вчинення ним злочину під час перебування на випробувальному терміні, умовою звільнення від відбування покарання за яким є не вчинення нового кримінального правопорушення.

Суд враховує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженню перебуває на стадії підготовчого судового засідання, вищеописані ризики на даний час продовжують існувати, стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Так, на думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки останній, використовуючи серед іншого засоби мобільного зв`язку, може чинити протиправний вплив на учасників кримінального провадження.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, суд враховує, що вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають перебуванню такого в умовах тримання під вартою в ДУ «Закарпатській УВП №9».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом.

На виконання означених вимог Закону, суд визначає розмір застави, виходячи з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених судом в резолютивній частині ухвали, становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб й буде належним стримуючим засобом, щоб у обвинуваченого не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд роз`яснює, що обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 07 квітня 2022 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України у 20 /двадцять/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 49620 /сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять/ гривень.

Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному даною ухвалою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці й визначено до 07 квітня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1