Справа№751/6595/21
Провадження №1-кс/751/1932/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на : транспортний засіб - TOYOTA VENZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та автомобіль LADA 212140 реєстраційний номер НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005315 від 22.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 будучи заступником директора з будівництва та постачання КП «Чернігівводоканал» ЧMP неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, чим завдав шкоди у розмірі 1 14 975 гривень.

07.09.2021 року заступнику директора з будівництва та постачання КП «Чернігівводоканал» ЧMP ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Враховуючи, що наявні матеріали кримінального провадження вказують на те, що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 знаходяться об`єкти рухомого та нерухомого майна, на які з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення може бути накладено арешт, оскільки існує реальна загроза їх передачі та відчуження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі. У клопотанні про арешт майна прокурор просить розглядати клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки у разі виклику та повідомлення підозрюваного існує реальна загроза передачі та відчуження майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Особа, у володінні якої знаходиться майно, підозрюваний ОСОБА_4 у судове засідання не викликався згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксування кримінального провадження згідно ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку:

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005315 від 22.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

07.09.2021 року заступнику директора з будівництва та постачання КП «Чернігівводоканал» ЧMP ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу підозрюваний ОСОБА_4 володіє на праві приватної власності транспортним засобом - автомобілем TOYOTA VENZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та автомобілем LADA 212140, реєстраційний номер НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_5 (а.п.30, 32).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.п.29).

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що накладення арешту необхідно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п.58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп.49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73, Series А №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50, Series А №98).

Враховуючи правову підставу для арешту майна, з метою відшкодування шкоди у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 114 975 гривень, розумність та співрозмірність обмеження права власності, слідчий суддя вважає достантім, з метою відшкодувнаня шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, накласти арешт на транспортний засіб - TOYOTA VENZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року виписку, № кузова НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Що стосується вимоги про накладення арешту на автомобіль LADA 212140 реєстраційний номер НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання у цій частині.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на транспортний засіб - TOYOTA VENZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також відповідно до ч. 7 ст. 173 КПК України, присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1