Справа № 539/4948/21
Провадження № 1-кп/539/98/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2022 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
та потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, освіта середня, не заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст.89 КК України не судимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -
09 вересня 2021 року, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , вирішила вчинити крадіжку мобільного телефону.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 09 вересня 2021 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 та помітила, що на тумбочці у кімнаті знаходиться банківська картка AT КБ «Ощадбанк» належна ОСОБА_5 . У цей момент у останньої виник умисел на крадіжку даної карти з метою заволодіння грошовими коштами з неї, так як їй був відомий пін- код.
В цю ж дату та час, ОСОБА_4 користуючись відсутністю у кімнаті ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу викрала банківську картку AT КБ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 емітовану на ім`я ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів з корисливих мотивів.
Крім того, приблизно о 16 год. 17 хв. 09.09.2021, ОСОБА_4 , прибула за адресою: АДРЕСА_3 , з метою викрадення грошових коштів з банківського рахунку належного ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел ОСОБА_4 , використовуючи банківську картку емітовану AT КБ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 , таємно, умисно, з корисливими мотивом та метою, викрала грошові кошти належні ОСОБА_8 в розмірі 3000 грн. шляхом зняття готівки в банкоматі.
Потім, приблизно о 11 год. 46 хв. 10.09.2021, ОСОБА_4 перемістилася за адресою: АДРЕСА_4 , з метою викрадення решти грошових коштів з банківського рахунку належного ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел ОСОБА_4 , використовуючи банківську картку емітовану AT КБ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 , таємно, умисно, з корисливими мотивом та метою, викрала грошові кошти належні ОСОБА_8 в розмірі 2000 грн. шляхом зняття готівки в банкоматі.
Викраденими грошовими коштами, ОСОБА_4 , в подальшому розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 5000 грн.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнала повністю, у вчиненому кається.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд, за згодою учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях ОСОБА_4 визнала повністю, щиро кається, сприяла розкриттю кримінальних правопорушень і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту, за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи думку учасників процесу, обставини справи та особу винної, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд враховує визнання вини обвинуваченою, думку потерпілого, який не наполягає на призначенні ОСОБА_4 реальної міри покарання.
Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченої терміном 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;
за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 357 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно обрати покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком терміном 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ по справі - мобільний телефон «Samsung Galaxy А02», чорного кольору, imei1: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області повернути потерпілому ОСОБА_5 , як йому належний.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1