УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 21.05.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , відповідно до якої просив скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 21.05.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України; зобов`язати слідчого ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 припинити бездіяльність, що полягає у нерозгляді заяви про визнання потерпілим від 10.03.2021 року, відповідно до ст. 55 КПК України; зобов`язати уповноважену особу ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0009073, розглянути його заяву про визнання потерпілим від 10.03.2021 року, відповідно до ст. 55 КПК України; зобов`язати уповноважену особу ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0009073, повідомити суд про виконання даної ухвали.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак 28.07.2021 від останнього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0009073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

10.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

21.05.2021 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні вищевказаного клопотання.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого, слідчий виходив з того, що він вже має процесуальний статус - свідка та його допитували про обставини даної справи, у зв`язку з чим подвійного процесуального статусу у кримінальному провадженні бути не може.

Водночас, як зі змісту заяви про вчинені кримінальні правопорушення так і зі змісту заяви від 10.03.2021 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073 вбачається, що ОСОБА_3 вказує на заподіяння йому шкоди кримінальним правопорушенням у зв`язку зі звільненням із посади головного спеціаліста департаменту контролю за фінансово - господарською діяльність підприємств - учасників ДК «Укроборонпром».
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
В той же час, із оскаржуваної постанови не вбачається, що слідчим у повному обсязі дотримано вимог ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови фактично містить лише посилання на положення КПК України, однак не містить належних мотивів та достатнього обґрунтування в частині підстав для винесення оскаржуваної постанови, з урахуванням відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 щодо заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди, тобто фактично оцінка доводів заявника з боку слідчого у належному процесуальному вираженні не відбулась, а тому зазначене прямо вказує на невідповідність цієї постанови вимогам процесуального закону, що є підставою для її скасування.
При цьому слід зазначити, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи, з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження, як потерпілого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 21.05.2021 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 21.05.2021 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1