Справа № 216/1065/22
провадження 1-кп/216/537/22
ВИРОК
іменем України

28 березня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який є громадянином України, має неповну вищу освіту, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 на посаді водія транспортного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення розвідником-сапером зводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення, у військовому званні «солдат», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України,-

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 яка дислокуються за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді водія транспортного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення розвідником-сапером зводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення, у військовому звані «солдата», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 07 лютого 2022 року близько 20 год 10 хв, перебуваючи у приміщенні кімнати традицій на другому поверху казарми військової частини НОМЕР_1 , у присутності інших військовослужбовців строкової військової служби цієї військової частини солдатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи з метою продемонструвати свою уявну перевагу та фізичну силу, будучі невдоволеним діями військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 , який не у визначеному місці на території військової частини палив цигарки, з яким не перебуває у відносинах підлеглості, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, наніс кулаком правої руки не менше 6 ударів в область грудної клітини солдату ОСОБА_7 , заподіявши своїми незаконними діями останньому тілесні ушкодження, у вигляді синця груді в області мечоподібного відростку грудини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку судово-медичної експертизи №218/1 від 23.02.2022.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України за ознаками: порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся та суду пояснив, що 07 лютого 2022 року приблизно о 20 год 10 хв на території військової частини НОМЕР_1 , будучі невдоволеним діями військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 , який не у визначеному місці на території військової частини палив цигарки, завдав останньому не менше 6 ударів кулаком правої руки в область грудної клітини потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.406 КК України, за ознаками: порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, особу винного, який є військовослужбовцем строкової військової служби, характеризується позитивно, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, раніше не судимий, у вчиненому правопорушенні розкаюється, безперечно визнає свою вину, з`явився із повинною, активно сприяв у розкритті злочину,на обліку у лікаря-психіатра і лікаря нарколога не перебував і не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання в виді тримання у дисциплінарному батальйоні на невеликий строк в межах санкції ч.2 ст. 406 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України та призначити йому покарання у виді триманням у дисциплінарному батальйоні на строк 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 09 лютого 2022 року, зарахувавши у строк покарання час попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком законної сили на підставі ч.1 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Матеріали кримінального провадження № 0000011 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/1065/22 (1-кп/216/537/22).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_8