ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1058/18 Номер провадження 11-кп/814/972/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченоїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000528 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Рокитне Кременчуцького району Полтавської області, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, незаміжня, непрацююча, судима,

визнана винуватою та засуджена за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за вироками Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 27 серпня 2018 року, Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2019 року, Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 31 липня 2019 року та Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року, остаточно засуджена на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнана винуватою у тому, що вона 05 травня 2018 року в період часу з 10 по 12 год., перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 , таємно, повторно, викрала її мобільний телефон «Bravis» вартістю 407, 25 грн.
Крім того, 21 липня 2018 року близько 15 год. обвинувачена, перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 у цьому ж селі, де мешкає потерпіла ОСОБА_10 , таємно, повторно, викрала її мобільний телефон «Lenovo» вартістю 1925 грн.
Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ст.349 КПК України.
За змістом апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене покарання із застосуванням ст.69 КК України.
При цьому зазначає про щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення інкримінованих діянь внаслідок збігу тяжких життєвих обставин.
Вважає призначене судом покарання занадто суворим та вказує про намір стати на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин і кваліфікація її дій за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи обвинуваченої про суворість призначеного покарання є необгрунтованими.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), з урахуванням обставини, що його обтяжує рецидиву злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, призначив ОСОБА_8 покарання, наближене до мінімального, передбаченого у даному випадку кримінальним законом з огляду на застосування приписів ч.4 ст.70 КК України.
Непереконливими є і доводи апеляційної скарги про необхіність застосування при призначенні покарання приписів ч.1 ст.69 КК України.
Відповідно до цієї норми Кодексу, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Водночас, твердження обвинуваченої ОСОБА_8 про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних або інших обставин, належними та допустимими доказами не підтверджено.
Враховуючи особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не стала, продовжила злочинну діяльність, не працює, що характеризує її особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання із застосуванням приписів ст.69 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4