У Х В А Л А

08 листопада 2021 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 191 100 300 019 32 від 11 липня 2019 року ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому провадженні, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 роки позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2021, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді 4 років 4 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався, оскільки обвинувачена з 14.07.2021 взята під варту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2021.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня її затримання, тобто з 14.07.2021.

У провадженні вирішена доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні № 120 191 100 300 019 32 від 11.07.2019 ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому провадженні, подала апеляційну скаргу.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2021 стосовно ОСОБА_3 може бути оскаржений і прокурор у провадженні ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому провадженні, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України та приписів ч. 4 ст. 36 КПК України, має право на подачу апеляційної скарги.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційної скарги прокурором дотримані.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України визначено, що в апеляційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Дані вимоги прокурором у кримінальному провадженні № 120 191 100 300 019 32 від 11.07.2019 ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому провадженні, не дотримані.

Так, як видно з апеляційної скарги прокурора, вона просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2021 стосовно ОСОБА_3 змінити в частині призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_3 засудженою за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, призначеного ОСОБА_3 покарання та покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2021, остаточне покарання призначити у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін.

Тобто, прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про зміну вироку шляхом часткового складання призначеного ОСОБА_3 покарання за даним вироком та покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2021, замість принципу поглинення, що є недопустимим, оскільки погіршує становище обвинуваченої.

Водночас, у мотивувальній частині апеляційної скарги прокурор вказує, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджена Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 21.07.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, тоді як у вступній частині апеляційної скарги вказує, що за вказаним вироком ОСОБА_3 засуджена за сукупністю злочинів і вироків на 4 роки 4 місяці позбавлення волі, що є суттєвим, оскільки впливає на доводи апеляційної скарги прокурора і, як наслідок, на рішення суду апеляційної інстанції щодо правильного//неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні//визначенні остаточного покарання за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2021 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом частково складання покарань, ще і за тим, у досліджуваному вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2021 стосовно ОСОБА_3 лише у резолютивній його частині є посилання на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2021 щодо останньої, проте будь-якої позиції з цього приводу прокурор у кримінальному провадженні № 120 191 100 300 019 32 від 11.07.2019 ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому провадженні, також не виказала.

Крім того, прокурор в апеляційній скарзі не мотивував, чому, на його переконання, суд першої інстанції неправильно застосував принцип складання покарання, а повинен був застосувати саме принцип складання часткового складання покарань.

За наведеним, слід дійти висновку, що апеляційна скарга прокурора містить такі недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, оскільки є невизначеними//суперечливими межі апеляційної скарги, що підлягають перегляду в суді апеляційній інстанції на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, а тому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 191 100 300 019 32 від 11.07.2019 ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому провадженні, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2021 стосовно ОСОБА_3 необхідно залишити без руху та надати прокурору достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 191 100 300 019 32 від 11.07.2019 ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому провадженні, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1