ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА
про обрання обвинуваченим запобіжного заходу

14 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у кримінальному провадженні №0000250 від 26.02.2021 року, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України
встановив:

10.09.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 року за №0000250 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого.

В судове засідання також не з`явилась захисник ОСОБА_9 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_7 14.09.2021 року та повідомила суду, про неможливість прибути в судове засідання. У зв`язку з чим судом обвинуваченому ОСОБА_7 було залучено захисника для здійснення захисту за призначенням на окрему процесуальну дію.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_4 зазначив, що він був залучений в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_7 тільки для проведення окремої процесуальної дії, а саме для вирішення питання про застосування запобіжного заходу щодо останнього, тому вважав за неможливе розглядати інші питання, які вирішуються під час підготовчого провадження

Суд, з урахуванням вказаної обставини, відсутності основного захисника обвинуваченого ОСОБА_7 та думки учасників судового провадження, вважає за необхідне вирішити лише питання щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження.

Прокурором подані клопотання про застосування до кожного з обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування заявлених клопотань прокурор зазначила, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до кожного з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під час досудового розслідування не зникли та існувати не перестали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. При цьому, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням, яке було підтримано обвинуваченим та в якому захисник ОСОБА_5 просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, запобіжний захід у виді домашнього арешту, яке обґрунтовано відсутністю ризиків заявлених прокурором та те, що у обвинуваченого неповнолітні діти на утриманні, батьки похилого віку та те, що він має постійне місце проживання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. При цьому, захисник ОСОБА_4 вважав за доцільне обрати відносно його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, обґрунтувавши свої доводи відсутністю ризиків заявлених прокурором, оскільки у обвинуваченого є постійне місце проживання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

При вирішенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; непрацевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Зазначені обставини свідчать про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та продовження вчиняти кримінальні правопорушення, та які є доведеними прокурором.

При цьому судом не приймаються до уваги твердження захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність у нього сім`ї, оскільки існування таких обставин, на переконання суду, в даному конкретному випадку, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, не буде виступати таким беззаперечним стримуючим фактором задля спростування існування ризику ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджання судовому провадженню іншими чином, вчинення тиску на потерпілого, свідків, тощо.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховатися від суду та продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, що було доведено прокурором в судовому засіданні та не спростовано стороною захисту.
За таких обставин клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; те, що він неодружений, та не має постійного місця мешкання на території України, непрацевлаштований та не має постійного джерела.

Зазначені обставини свідчать про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та які є доведеними прокурором.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховатися від суду та продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, що було доведено прокурором в судовому засіданні та не спростовано стороною захисту.
За таких обставин клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою кожного з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Вирішуючи у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України питання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Керуючись ст.ст.314, 370, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Підготовче судове засідання відкласти на 20 жовтня 2021 року на 11:30 год.
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування до кожного з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кожного з них окремо, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 листопада 2021 року.
Строк дії ухвали суду в частині застосування до кожного з обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить до 12 листопада 2021 року, включно.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали. В іншій частині ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 20 вересня 2021 року о 09:30 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/17514/21
Номер провадження № 1-кп/522/2450/21
Головуючий суддя ОСОБА_1