Справа № 369/9131/20
Провадження № 1-кс/369/2983/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 369/9131/20 провадження № 1-кп/369/1405/20),-
ВСТАНОВИВ:

09.12.2020 року до суду надійшла заява судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінальної справи обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 369/9131/20 провадження № 1-кп/369/1405/20).
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.12.2020 року вказана вище заява надійшла в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 .
Заява обґрунтована тим, що 24.07.2020 року в порядку ст. 35 КПК України для розгляду судді ОСОБА_3 був переданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001978 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Вказаним обвинувальним актом ОСОБА_4 висунуто обвинувачення в умисному систематичному психологічному насильстві, що мало місце 07.10.2019 року, 29.01.2020 року та 03.02.2020 року.
Разом з тим, в судовому засіданні 09.12.2020 року прокурором надані докази вини обвинуваченого, серед яких на підтвердження системності в діях ОСОБА_4 - три копії постанов, ухвалених під головуванням судді ОСОБА_3 , а саме постанова від 07.10.2019 року про притягненню ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, постанова від 29.01.2020 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та постанова від 03.02.2020 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, фактичні обставини яких є фактичними обставинами кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України, в якому ОСОБА_4 висунуто обвинувачення.
Так суддя ОСОБА_3 зазначає, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_4 нею з`ясовувались обставини домашнього насильства, які мали місце між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , які є обставинами кримінального провадження за ст. 126-1 КУпАП, вона не має права брати участь у розгляді кримінальної справи .
А тому заявляє собі самовідвід у розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 369/9131/20 провадження № 1-кп/369/1405/20).
Сторони у судове засідання не з`явились. Неявка не є перешкодою для розгляду заяви про самовідвід.
Вивчивши подану заяву, суд приходить до наступного.
Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).
У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи або заяви про самовідвід від такого судді.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Отже, викладені в заяві про самовідвід обставини є обґрунтованими, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про її задоволення.
Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 369/9131/20 провадження № 1-кп/369/1405/20) - задовольнити.
Відвести суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 369/9131/20 провадження № 1-кп/369/1405/20).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1