ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1996/21

Провадження № 1-кп/568/19/22

05 січня 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000191 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого бруківником ТОВ «Будівництво без меж», на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_3 рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2017 року визнаний придатним для проходженням строкової служби та попередньо призначений в команду №К-20А. В подальшому, перебуваючи на обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи всупереч ст..65 Конституції України, ст.. 1, 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян та строкову службу у 2021 році» №71 від 24.02.2021 року, будучи придатним за станом здоров`я для проходження строкової служби, ОСОБА_3 , з метою ухилення від строкової служби та отримання відстрочки від призову, діючи умисно, надав до ІНФОРМАЦІЯ_3 довідку №742 від 19.02.2021 року з ознаками, що вказують на зміну першопочаткового змісту, за підписом директора Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою Національного університету водного господарства та природокористування про те, що він являється студентом І курсу вказаного інституту, на підставі чого 26.04.2021 року йому було надано відстрочку від призову згідно з абз.3 ч.8 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Відповідно до інформації директора Навчально-наукового інституту археології та землеустрою Національного університету водного господарства та природокористування ОСОБА_4 , довідка №742 від 19.02.2021 року на ім`я ОСОБА_3 не видавалась та ОСОБА_3 не є студентом даного навчального закладу.
Своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову на строкову військову службу, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.335 КК України.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ст..335КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за його відсутності.
Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.
При цьому, відповідно до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.355 КК України, знайшла своє підтвердження, та доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.355 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу є правильною.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст..67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченої, а також особу обвинуваченої.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст.335 КК України у виді обмеження волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України та відповідних пунктів ст. 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати у сумі 1201,34 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-21/10173-ДД від 16.11.2021 року які, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 1(один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: довідку з Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою Національного університету водного господарства та природокористування №742 від 19.02.2021 року, яку поміщено в сейф-пакет «Україна МВС Експертна служба» №2178154, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1201 (одна тисяча двісті одну) гривню 34 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №№СЕ-19/118-21/10173-ДД від 16.11.2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1