Справа № 214/8195/21
1-кп/214/865/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі справу за кримінальним провадженням № 0000919 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 08.11.2010 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 301 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік; 31.03.2011 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднано покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.11.2010 до відбуття покарання 3 роки 1 місяць; 20.09.2011 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 31.03.2011 у вигляді 6 місяців та до відбуття призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 03.02.2017 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ухвали суду звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку; 08.02.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, на підставі ухвали суду звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку; який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи повторно, 24.09.2021 року, в нічний час доби, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом взлому пасажирських дверей, за допомогою ножиць проник до салону автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав з салону вищевказаного автомобіля, який був припаркований у дворі вищевказаного будинку, майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Meizu U10», білого кольору, об`єм вбудованої пам`яті 16 Gb, об`єм оперативної пам`яті 2 Гб, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта № 3810 від 27.09.2021 складає 1662,80 гривень. Після чого разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1662,80 гривень

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений у судовому засідання винним себе визнав. При цьому, показав, що викрав з чужого автомобіля мобільний телефон, який продав, гроші витратив на особисті потреби. Обставини справи, які-небудь докази по справі не оспорює, у скоєному щиро кається.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднане з проникненням у сховище. Тому цей доказ є належним.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Також суд приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини обвинуваченого в судовому засіданні не добуто.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, та з урахуванням усіх зазначених обставин вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного судом покарання.

Тому, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч. 1 п.п. 1,2 КК України.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речовий доказ по справі належить: мобільний телефон марки «Meizu U10», білого кольору, об`єм вбудованої пам`яті 16 Gb, об`єм оперативної пам`яті 2 Гб, IMEI 1: 27585, IMEI 2: НОМЕР_3 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді ТРЬОХ (3) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік ШІСТЬ (6) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту оголошення вироку.

З набранням вироком законної сили речовий доказ: мобільний телефон марки «Meizu U10», білого кольору, об`єм вбудованої пам`яті 16 Gb, об`єм оперативної пам`яті 2 Гб, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому - не обирати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1