Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/820/20
Провадження № 1-кп/499/9/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Іванівка Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №0000071 від 13 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Одеської області, Іванівського району, с.Бузинове, громадянка України, українка, не працююча, з середньою освітою, не заміжня, на утриманні малолітня дитина 2020 року народження, раніше судима:

- 10.09.2007 р. Іванівським районним судом

Одеської області за ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 185 КК України, вид покарання позбавлення волі на термін 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 1 рік;

17.12.2010 р. Іванівським районним судом Одеської області за ст. 166 КК України, вид покарання позбавлення волі на термін 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 2 роки;

- 10.06.2013 р. Іванівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України, вид покарання позбавлення волі на термін 3 роки, на підставі ст. 71 КК України присуджено 6 місяців не відбутого покарання за вироком Іванівського PC від 17.12.2010, до від відбування покарання рахувати 3 роки 6 місяців;

- 10.05.2019 р. Іванівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України, вид покарання позбавлення волі на термін 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 2 роки

мешканка АДРЕСА_1 . у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 в період відбуття іспитового строку за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 10.05.2019 року на шлях виправлення не стала та вчинила навмисний злочин.

Так 10.03.2020 приблизно о 14.00 годині, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 , 1988 р.н. перебувала в будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними на підґрунті побутових суперечок виник словесний конфлікт в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та негативність наслідків, при цьому бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому, не маючи за мету лишити життя ОСОБА_8 , ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні кухні, взявши до рук кухонний ніж навмисно нанесла один удар ОСОБА_8 в область грудної клітки зліва, внаслідок чого спричинила йому прохідне колото-різане поранення грудної клітки та живота зліва з пошкодженням діафрагми та ободової кишки, яке має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Після спричинення ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 усвідомила можливість розвитку і настання більш тяжких наслідків для здоров`я та життя потерпілого, не бажаючи їх настання 10.03.2020 о 16.59 годині зателефонувала з мобільного телефону на телефонну лінію «103» Єдиної оперативної диспетчерської служби КНП «ООЦЕМД і МК» Одеської обласної ради» та викликала швидку допомогу для надання медичної допомоги ОСОБА_8

10.03.2020 о 18.00 годині ОСОБА_8 каретою швидкої допомоги був доставлений в приймальне відділення КНП «Іванівська центральна районна лікарня» Іванівської районної ради Одеської області для встановлення діагнозу та надання кваліфікованої медичної допомоги.

За результатом медичного огляду ОСОБА_8 медичним працівником встановлено діагноз непроникаюче поранення грудної клітки зліва та надано медичну допомогу, після чого ОСОБА_8 поїхав до місця свого мешкання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер по місцю свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в результаті прохідного колото-різаного поранення грудної клітини та живота зліва з пошкодженням діафрагми та ободової кишки, яке без надання медичної допомоги ускладнилось каловим перитонітом та лівостороннім гемотораксом.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні 19.05.2021 р. обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що зважаючи, що пройшло чимало часу, вона не пам`ятає події того дня та просила прокурора зачитати її покази дані на досудовому слідстві. Повідомила, що обставини викладені в обвинувальному акті не визнає. Потім зазначила, що навесні 10 березня 2020 року за місцем мешкання ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 близько 12.00 години вона позичила у сусідки ОСОБА_9 кошти та дала їх ОСОБА_10 щоб він пішов до магазину, а сама почала прати. Близько другої години ОСОБА_10 повернувся п`яний та з пляшкою горілки, без продуктів, після чого пішов до кухні розпивати горілку. Коли вона зайшла до кухні то побачила, що в нього під курткою кров та запитала, що це, на що він повідомив що це царпина і швидко загоїться та продовжував вживати алкоголь. Пізніше вона побачила, що його стан погіршується, зробила йому перев`язку, він почав стогнати від болю та вона викликала швидку допомогу та їх забрали до лікарні, де ОСОБА_10 зробили процедури та повідомили, що все в порядку, після цього він прожив два дні та помер вдома. Підтвердила, що дійсно вона з ОСОБА_11 часто сварилася із-за вживання ним алкогольних напоїв.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, не дивлячись на невизнання нею вини, доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог статей 84, 85, 86, 87, 94 КПК України, які містяться у показах свідків та письмових доказах.

Свідок ОСОБА_12 , показала суду, що вона колишня дружина ОСОБА_8 та між нею та ОСОБА_7 будь-які відносини відсутні. В день прибуття ОСОБА_8 в прийомно-діагностичне відділення вона перебувала на чергуванні та про самі обставини вчиненого повідомити нічого не може, з приводу отримання ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 їй нічого не повідомляв.

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що є рідною тіткою ОСОБА_8 , та була проти їх спільного проживання з ОСОБА_7 . Про скоєне вона дізналась після телефонної розмови з ОСОБА_12 , про смерть їй також повідомили по телефону. З приводу саме обставин про вчинення тілесних ушкоджень повідомити нічого не може, зазначає, що ОСОБА_7 говорила про те, що він прийшов з магазину з пораненням, а потім говорили, що він впав на граблі, хоча граблів у нього ніколи не було.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що вона товаришувала з покійним, а ОСОБА_15 з ним спів мешкала, щодо обставин злочину вона зазначила, що їй зателефонувала ОСОБА_15 , спитала чи у неї є бинт і сказала що вона підрізала ОСОБА_10 та попросила прийти до них. На що вона погодилась та пішла. В то же час зателефонувала сусідці ОСОБА_9 , прізвище не пам`ятає, взяла бинт та необхідні засоби для перев`язки. Коли прийшла, в кімнаті стояв ОСОБА_10 та переодягався, у нього був поріз, ОСОБА_14 перев`язала рану, рана була глибока. Зазначила, що ОСОБА_15 ніж хотіла сховати, а ОСОБА_10 почав кричати, що вона надала йому ніж, що він його потрогав з метою залишення на ньому відбитків пальців. Потім він взяв ніж та кинув коло себе, та категорично заперечував викликати швидку допомогу, але ОСОБА_15 викликала швидку та ОСОБА_14 пішла додому. На запитання прокурора про дату скоєного повідомила, що не дуже пам`ятає, можливо це було 09 березня 2020 року, на запитання прокурора, як вона дізналась про поранення ОСОБА_14 , повідомила, що їй зателефонувала ОСОБА_15 , плакала, і коли вона прийшла, до них додому, ОСОБА_15 їй розповіла, що ОСОБА_11 прийшов з магазину п`яний, почав до неї сваритися, вона варила їсти та нечайно його порізала, також на питання прокурора повторно повідомила, що по телефону ОСОБА_16 їй сказала, що підрізала ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_7 бігала по хаті, плакала, а ОСОБА_10 заперечував виклик швидкої, пояснював тим, що не хоче щоб ОСОБА_15 несла відповідальність, так як вона була вагітна. З приводу ножа пояснила, що ніж який вимагав надати ОСОБА_10 , щоб потримати в руках та залишити свої відбитки, зверху на лезі мав відкривачку (штопор), нібито з дерев`яною ручкою, цей ніж був у нього давно, це був кухонний ніж. На питання прокурора, щодо сусідки ОСОБА_9 , повідомила, що сама сусідка ОСОБА_9 до житла ОСОБА_8 не приходила, а прислала дочку, яка принесла, бинти та мед.засоби і пішла, до хати не заходила. Свідок ОСОБА_14 про смерть ОСОБА_8 дізналася з телефонного дзвінка ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_17 , показала суду, що вона є рідною сестрою ОСОБА_8 , знайома з ОСОБА_15 близько двох років, перебувала у добрих відносинах з ОСОБА_15 доки не дізналася про скоєне. Про обставини скоєного нічого не повідомила, так як їй нічого не відомо, зазначила лише що про смерть ОСОБА_10 дізналася із дзвінка тітки ОСОБА_18 , тоді ж і про поранення.

Свідок ОСОБА_19 , показав суду, що в день нанесення травми він їхав по селу на тракторі, та побачив, як рухається швидка допомога, яка проїхала до двору його племінника ОСОБА_8 . Зайшовши до хати племінника, свідок запитав, що трапилось, та на це питання ОСОБА_8 йому повідомив, що впав на граблі в сараї. Проте свідок наголошує, що впевнений на сто відсотків, що граблів у ОСОБА_10 не було. Поки медики надавали допомогу ОСОБА_10 , свідок пішов подивитись чи є граблі, та він їх не знайшов. Та звернув увагу суду, що в сараї, на порозі та в коридорі слідів крові не було, а в кухні була вимита підлога, стояла миска з водою та ганчірка в крові. На запитання прокурора з приводу відносин між ОСОБА_20 та ОСОБА_8 , свідок пояснив, що сварки та конфлікти між ними були постійно, бувало таке, що при сварці ОСОБА_20 хапалася за ніж погрожуючи ним ОСОБА_8 . З приводу версії отримання поранення в магазині, свідок заперечував, та зазначив, що там це не могло статися, так як ніхто не бачив біля магазину ні бійки ні сварки.

Свідок ОСОБА_21 повідомила суду, що вона добре знає ОСОБА_10 , який познайомив її з ОСОБА_15 коли почав з нею зустрічатися, точно коли це було вона не пригадує. Пояснила, що неодноразово приходила до них попити кави, та поспілкуватися. На питання прокурора про взаємовідносини між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 зазначила, що вони були середні, великих сварок вона не бачила, але суперечки були. Також зазначила, що покійний ОСОБА_8 колись приходив до неї та особисто розповідав і скаржився, що у нього з ОСОБА_15 бувають сильні сварки та вона неодноразово хапалася за ножа, та сказав, що вразі повторення такого, вони розійдуться. На питання щодо схильності до вживання алкогольних напоїв, повідомила, що особисто вона частого вживання не бачила, але трохи міг після роботи випити, щодо конфліктності ОСОБА_8 також зазначила, що він не конфліктний, сварок гучних не влаштовував, міг за когось заступитися. Про поранення вона дізналася вранці від ОСОБА_14 , яка телефоном їй повідомила, що ОСОБА_8 помер. До цього часу вона з ними не спілкувалася, до них не ходила так як була зайнята. По селу почали говорити, що ОСОБА_8 помер від ножового поранення, спочатку не було відомо хто це зробив, а потім люди почали говорити, що це ОСОБА_15 , так як вона з ОСОБА_10 сильно посварилася. На питання прокурора, що їй відомо про таку причину поранення, як падіння на граблі, свідок категорично заперечувала, вона зазначила, що вона чула таку версія, але не це можливо так як у нього своїх граблів по господарству не було, він їх при необхідності позичав у сусідів. На запитання про ніж, показала суду, що дійсно ОСОБА_8 придбав ніж, з якісного металу, не гнучкий, який на лезі мав штопор, а ручка темна, червоно - коричнева, місцезнаходження ножа на даний час невідомо.

Свідок ОСОБА_22 повідомила, що ні ОСОБА_8 ні ОСОБА_7 не знає, вперше їх побачила на зміні в приймальному відділенні де вона на той час працювала. З приводу обставин даного кримінального правопорушення повідомити суду нічого не може, так не володіє інформацією.

Свідок ОСОБА_23 повідомила суду, що проживає з ОСОБА_8 по сусідству, в день нанесення тілесних ушкоджень до нього додому не приходила, а лише відправила дитину з бинтом та перекисом водню. Через декілька днів прибігла о півночі ОСОБА_7 та сказала що ОСОБА_10 помер. Щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень більше нічого не зазначала.

Свідок ОСОБА_24 , показала суду, що десь близько 12-14 чисел березня 2020 року до них додому прийшов ОСОБА_8 з ним спілкувався чоловік ОСОБА_25 , який зайшов до хати та взяв пігулки від болю в шлунку, а потім чоловік повернувся та сказав ОСОБА_24 , що ОСОБА_8 просив пігулки від шлунку, та розповів, що його поранила ножем дружина.

Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 по факту вчинення даного злочину та про обставини, які відбулися 10.03.2020 року суду нічого не повідомили.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що є рідною сестрою ОСОБА_8 , саме про обставини вчиненого злочину повідомити нічого не може, їй нічого не відомо, та як в той час близько тижня - півтора до цього вона з ним не спілкувалась.

Свідок ОСОБА_29 повідомила, що працює продавцем в магазині села де проживав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про обставини вчинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 їй нічого не відомо. Зазначила, що біля магазину йому не могли бути нанесені тілесні ушкодження, так як в цей день бійки не було, крім того на підтвердження своїх слів зазначила, що біля магазину працює відеокамера.

Свідок ОСОБА_25 показав суду, що йому невідомо про обставини які відбувалися, але повідомив та звернув увагу суду, що на передодні смерті до нього додому ОСОБА_8 прийшов та попросив пігулки, сказав що погано себе почуває, свідок ОСОБА_25 йому їх надав, при цьому ОСОБА_30 повідомив, що його ножем вдарила дружина, бо вони посварилися.

Окрім показань обвинуваченої, потерпілої та свідків, судом були досліджені письмові докази по кримінальному провадженню, які підтверджують вину ОСОБА_7 а саме:

Згідно витягу ЄДРДР від 13.03.2020 року внесено відомості про смерть ОСОБА_8 за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України, в подальшому було перекваліфіковано на ч.1 ст.121 КК України та оголошено про підозру ОСОБА_7 ( Т.2 а.с.1-2);

Протоколом огляду трупа від 13.03.2020 року було встановлено, що об`єктом огляду є труп чоловічої статі з наявним проникаючим пораненням в області живота (Т.2 а.с. 10-11);

Згідно протоколу огляду місця події з доданими фото таблицями від 14.03.2020 встановлено, що місцем огляду, було домоволодіння розташоване по АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_8 зі співмешканкою ОСОБА_7 , де було вилучено речові докази: 1 футболку в горизонтальну полоску, з наявними механічними ушкодженнями з лівої сторони, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000274;1 светр з написами «Adidas ORIGINALS ORG» з горизонтальними полосками, який упаковано до спеціального полімерного пакету №0000275;1 ніж кухонний, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000273; 1 вирізку тканини з верхньої частини матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000270;1 спортивні брюки, чорного кольору, які упаковано до спеціального полімерного пакету №0000272;1 куртку світло-кремового кольору, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000271;1 вирізку тканини з матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до паперового конверту коричневого кольору (Т.2 а.с.13-31);

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 14.03.2020 року, відповідно до якої 1 футболку в горизонтальну полоску, з наявними механічними ушкодженнями з лівої сторони, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000274;1 светр з написами «Adidas ORIGINALS ORG» з горизонтальними полосками, який упаковано до спеціального полімерного пакету №0000275;1 ніж кухонний, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000273; 1 вирізку тканини з верхньої частини матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000270;1 спортивні брюки, чорного кольору, які упаковано до спеціального полімерного пакету №0000272;1 куртку світло-кремового кольору, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000271;1 вирізку тканини з матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до паперового конверту коричневого кольору визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання Іванівського ВП (Т.2 а.с.32-34);

Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 17.03.2020 про задоволення клопотання про проведення огляду з метою відшукання та вилучення речей та предметів, які могли зберегти на собі сліди злочину (Т.2 а.с.41-42);

Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 17.03.2020 про арешт речових доказів (Т.2 а.с. 48-49);

Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 06.04.2020 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної Ради» і містять інформацію про наступне: о якій годині, ким саме, з якого номеру зв`язку за якою адресою та з якого приводу 10.03.2020 року, було викликано карету швидкої медичної допомоги, склад бригади швидкої допомоги; карту виїзду швидкої медичної допомоги від 10.03.2020 в с. Конопляне, Іванівського району Одеської області; аудіо-запис дзвінка (дзвінків) про виклик швидкої медичної допомоги для постраждалого ОСОБА_8 (Т.2 а.с. 54-55);

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів (з додатками) від 28.04.2020 року згідно якого було вилучено лазерний оптичний диск, картка виклику швидкої допомоги на 1 арк., картка виїзду швидкої допомоги на 1 арк.(Т.2 а.с.56-63);

Протоколом огляду документу від 25.06.2020 року, а саме роздруківка аудіо запису доріжка №1 зафіксованим діалогом оператора спецлінії «103», яка містить текст розмови обвинуваченої ОСОБА_7 з оператором швидкої допомоги яка відбулася 10.03.2020 року (Т.2 а.с.64-67);

Постановою про визнання документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 25.06.2020 року, а саме: аудіо-записи, які зберігаються на оптичному носії типу «СD-R 52Х», «EVO» об`єм оптичного диску 700 МБ (Т.2 а.с.68-69).

Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 06.04.2020 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні, КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області і містять інформацію про наступне: історію лікування хворого ОСОБА_8 , який був доставлений в приймальне діагностичне відділення КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, 10.03.2020 о 17:00 годині; копії з Журналу звернень в приймальне - діагностичне відділення КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, які мстять інформацію, щодо хворого ОСОБА_8 , який був доставлений в приймальне діагностичне відділення КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, 10.03.2020 о 17:00 годині; копії з Журналу стаціонарних хворих КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, які містять інформацію, щодо хворого ОСОБА_8 , який був доставлений в приймальне діагностичне відділення КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, 10.03.2020 о 17:00 годині. (Т.2 а.с. 73-74);

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів з додатками від 04.06.2020 року згідно якого було вилучено копії з Журналу звернень в приймальне - діагностичне відділення КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, які мстять інформацію, щодо хворого ОСОБА_8 , який був доставлений в приймальне діагностичне відділення КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, 10.03.2020 о 17:00 годині (Т.2 а.с. 75-81);

Протоколом огляду документу від 20.07.2020 року, а саме роздруківка аудіо запису доріжка №1 зафіксованим діалогом оператора спецлінії «102», з оператором спецлінії «103», щодо повідомлення про потерпілого ОСОБА_8 (Т.2 а.с.86-90);

Постановою про визнання документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 20.07.2020 року, а саме: аудіо-записи, які зберігаються на оптичному носії типу «СD-R 52Х», «EVO» об`єм оптичного диску 700 МБ (Т.2 а.с.91-92).

Постановою про перекваліфікацію кримінального провадження від 18.06.2020 року, згідно якої кримінального провадження №0000071 від 13 березня 2020 року за ч.1 ст.115 КК України перекваліфіковано на ч.1 ст.121 КК України ( Т.2 а.с.93-94);

Згідно висновку експерта №28 від 08.05.2020 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок прохідного колотого-різаного поранення грудної клітки живота зліва з пошкодженням діафрагми та ободової кишки, яке без надання медичної допомоги ускладнилось каловим перитонітом та лівостороннім гемотораксом, на що вказують дані дослідження трупа (наявність прохідної колото-різаної рани грудної клітки, лівого купола діафрагми та селезіночного кута ободової кишки, калового перитоніту та крововиливу в ліву плевральну порожнину 600 мл.крові. Враховуючи студінь проявлення трупних явищ (температура тіла на момент дослідження трупа становила. - 2 градус, трупне заклякання виражене, трупні плями при натисканні бліднуть та відновлюють свій колір через 7 хвилин, відсутність гнильних змін), можливо допустити, що з моменту настання смерті ОСОБА_8 до моменту дослідження трупа пройшло в межах 16-24 години, тобто смерть могла настати в ніч з 12.03.2020 року на 13.03.2020 року в період часу з 00:00 до 01:00 годин

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді одного колото-різаного поранення грудної клітки та живота в напрямку зліва направо, дещо зверху вниз та спереду назад, з пошкодженням лівого купола діафрагми та селезіночного кута ободової кишки, яке могло утворитися від дії колюче-ріжучим предметом, типу ножа, що підтверджено даними медико-криміналістичного дослідження (краї пошкодження чіткі, добре зіставні, стінки пошкодження гладкі, прямовисно йдуть у товщу тканин, верхній край М- подібний. протилежний звужений ) та гістологічного дослідження.

Виявлене у при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді прохідного колото-різаного поранення грудної клітки та живота з пошкодженням діафрагми та ободової кишки має ознаки ТЯЖКОГО, небезпечного для життя (пункт к/, о/ „Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 (Т.2 а.с. 98-100);

Згідно акту судово-медичного дослідження № 1497/28 від 19.03.2020 року встановлено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_8 в крові етиловий спирт не виявлений (Т.2 а.с. 101);

Згідно акту судово-медичного дослідження № 121 від 19.03.2020 року додатками встановлено, що на клапті шкіри грудної клітки зліва розташовується одна наскрізна колото-різана рана, яка могла бути утворена плоским колючо-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лез з шириною зануреної частини клинка не більше 2,90 см(Т.2 а.с.104-107);

Згідно висновку експерта №28 (додатковий) від 11.06.2020 року виходячи з даних медичної документації, даних судово-медичного дослідження трупа та даних гістологічного дослідження виявлене у ОСОБА_8 тілесне ушкодження могло бути спричинене 10.03.2020 року(Т.2 а.с.110-111);

Згідно висновку експерта №28 (додатковий- 2) від 21.07.2020 року встановлено, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді одного колото-різаного поранення грудної клітки та живота в напрямку зліва направо, дещо зверху вниз та спереду назад, з пошкодженням лівого купола діафрагми та селезіночного кута ободової кишки, яке могло утворитися дії колюче-ріжучим предметом, типу ножа. Напрям ранового каналу виключає можливість утворення вказаного тілесного ушкодження з власної необережності, як то падіння на ніж тощо(Т.2 а.с.115-116);

Згідно висновку експерта № 161 від 22.04.2020 року з доданими фототаблицями встановлено, що на спинці футболки зліва, в середніх відділах, поблизу лівого бічного шва, визначається одне наскрізне колото-різане пошкодження, яке могло бути утворено одним плоским колючо-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, з шириною занурення частини клинка не більше 2,9 см. Додаткова частина пошкодження могла бути утворена при витягуванні клинка з поворотом його при упорі на лезо. Не виключається можливість нанесення колото-ріжучого пошкодження на футболці, яка належала гр. ОСОБА_8 кухонним ножем, наданим на експертизу, або іншим ножем, аналогічним за розмірами та конструкцією клинка(Т.2 а.с.121-127);

Висновком експерта №394 від 08.05.2020 року встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. На чоловічій футболці, вилученій 14.03.2020р. в ході огляду місця події за адресою: с.Конопляне вул.Польова Іванівського району Одеської області, знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої виявлений антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО. Не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_8 (також носія антигену А)(Т.2а.с.131-134);

Висновком експерта № 162 від 30.04.2020 року згідно якого на фрагменті тканини 1 маються накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, які представлені: а) просочуванням, яке могло бути утворене внаслідок просочування фрагмента тканини 1 речовиною, схожою з кров`ю. На фрагменті тканини 2 маються накладення речовини червоно - коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, які представлені: а)просочуваннями, які могли бути утворенні внаслідок просочувань тканини речовиною, схожою на кров, окремі з них переходять одне в інше; б) бризками , які могли бути утворені в результаті падіння речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, на поверхні фрагмента тканини 2, звернені до джерела слідоутворення (вони малочисельні); в) к р а п л я м и, які могли бути утворені при попаданні частинок рідини, схожої з кров`ю, на слідосприймаючу поверхню фрагмента тканини 2, з різної висоти, від 10 см до 50 см;

г) п л я м а м и, визначити механізм утворення яких не представляється можливим.

Також на фрагменті тканини 2 розташовані накладення речовини жовто-коричневого кольору невідомого походження, які представлені: а) просочуваннями, які могли бути утворені внаслідок просочувань фрагмента тканини 2 речовиною жовто-коричневого кольору невідомого походження, та переходять одне в інше(Т.2 а.с.138-142);

Висновком експерта №449 від 29.05.2020 року згідно якого встановлено. що Кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. На двох фрагментах тканини (за постановою - двох вйрізах тканини з матрацу), вилучених 14.03.2020р. в ході огляду місця події за V- адресою: АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлений антиген А, властивий групі А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО.

Таким чином, не виключається можливість походження крові на досліджених речових доказах від потерпілого ОСОБА_8 (Т.2 а.с.146-149);

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 347 від 29.07.2020 року підозрювана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до скоєння правопорушення у якому вона підозрюється, на будь яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждала, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані психіки не перебувала, тому вона була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство, або інший хворобливий стан психіки, тому здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом, правильно сприймати обставини, які мають значення по справі, та давати про них відповідні покази, приймати участь у судовому розгляді. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.2 а.с.153-158);

Таким чином, перелічені письмові докази по даному кримінальному провадженню суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки такі отримані в порядку, передбаченому КПК України, відповідають вимогам КПК України, висновки експертів містять в собі докладний опис проведеного дослідження та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження та в силу ст. 85 КПК України прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні,тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Отже узагальнюючи вивчені судом матеріали кримінального провадження суд вважає, що покази потерпілої та свідків є належними та допустимими, оскільки вони є логічними, послідовними, чіткими, не містять розбіжностей та узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, із дослідженими під час судового розгляду протоколами слідчих дій, висновками експертів.

Докази отримані та досліджені судом в ході розгляду кримінального провадження, підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діяннями обвинуваченої ОСОБА_7 та наслідком отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Не визнання вини обвинуваченою, суд розцінює як спосіб захисту та враховуючи вищезазначені обставини прийшов до переконання, що ОСОБА_7 є винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, а вина її повністю доводиться зібраними та дослідженими по справі доказами.

До показів ОСОБА_7 з приводу того, що потерпілий ніби-то впав на граблі і в результаті чого отримав ушкодження суд відноситься критично і таку версію обвинуваченої до уваги брати не може так як згідно висновку експерта №28 від 08.05.2020 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок прохідного колотого-різаного поранення грудної клітки живота зліва з пошкодженням діафрагми та ободової кишки. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді одного колото-різаного поранення грудної клітки та живота в напрямку зліва направо, дещо зверху вниз та спереду назад, з пошкодженням лівого купола діафрагми та селезіночного кута ободової кишки, яке могло утворитися від дії колюче-ріжучим предметом, типу ножа, що підтверджено даними медико-криміналістичного дослідження (краї пошкодження чіткі, добре зіставні, стінки пошкодження гладкі, прямовисно йдуть у товщу тканин, верхній край М- подібний. протилежний звужений ) та гістологічного дослідження (Т.2 а.с. 98-100).

Крім того, як було встановлено відповідно до показів свідків, що в господарстві ОСОБА_8 зовсім не було такого знаряддя як граблі. Такі покази дав свідок ОСОБА_19 , який наголосив, про впевненість на сто відсотків, що граблів у ОСОБА_10 не було. Так як поки медики надавали допомогу ОСОБА_10 , свідок пішов подивитись чи є граблі, та він їх не знайшов. Крім того, він звернув увагу суду на те, що в сараї, на порозі та в коридорі слідів крові не було, а в кухні була вимита підлога, стояла миска з водою та ганчірка в крові. Що могло свідчити про те, що подія сталася саме в будинку в приміщенні кухні. Також свідок ОСОБА_21 звернула увагу суду, на ту обставину, що граблів у господарстві ОСОБА_8 ніколи не було.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд визнає, надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності, як обставину яка пом`якшує покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд визнає що обставини, що обтяжують покарання відсутні.

При вивченні особи обвинуваченої судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше судима, вчила злочин в період іспитового строку, офіційно не працює, а відповідно не має джерела доходу, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо. Також суд враховує, що обвинувачена не визнала свою вину у вчиненому злочині, що свідчить про відсутність її каяття.

Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання з його реальним відбуванням на строк в межах санкцій ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ст.. 71 КК України. Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для її виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_7 засуджено вироком Іванівського районного суду Одеської області від 10.05.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, та після постановлення вказаного вироку до його відбуття, вона скоїла новий злочин, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання, з дотриманням правил розрахунку, передбачених ст. 72 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченій у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили, і не знаходить правових підстав для зміни такого запобіжного заходу.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити їй покарання 6 (шість) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України, частково приєднати ОСОБА_7 не відбуте покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 10.05.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 02 лютого 2022 року.

Обраний запобіжний захід засудженій ОСОБА_7 тримання під вартою, продовжити до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 17.03.2020 року на речові докази: 1 футболку в горизонтальну полоску, з наявними механічними ушкодженнями з лівої сторони, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000274;1 светр з написами «Adidas ORIGINALS ORG» з горизонтальними полосками, який упаковано до спеціального полімерного пакету №0000275;1 ніж кухонний, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000273; 1 вирізку тканини з верхньої частини матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000270;1 спортивні брюки, чорного кольору, які упаковано до спеціального полімерного пакету №0000272;1 куртку світло-кремового кольору, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000271;1 вирізку тканини з матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до паперового конверту коричневого кольору - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: 1 футболку в горизонтальну полоску, з наявними механічними ушкодженнями з лівої сторони, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000274;1 светр з написами «Adidas ORIGINALS ORG» з горизонтальними полосками, який упаковано до спеціального полімерного пакету №0000275;1 ніж кухонний, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000273; 1 вирізку тканини з верхньої частини матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000270;1 спортивні брюки, чорного кольору, які упаковано до спеціального полімерного пакету №0000272;1 куртку світло-кремового кольору, яку упаковано до спеціального полімерного пакету №0000271;1 вирізку тканини з матрацу, зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення №2, вказаного будинку, яку упаковано до паперового конверту коричневого кольору; аудіо-записи, які зберігаються на оптичному носії типу «СD-R 52Х», «EVO» об`єм оптичного диску 700 МБ; аудіо-записи, які зберігаються на оптичному носії типу «СD-R 52Х», «EVO» об`єм оптичного диску 700 МБ. знищити.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Івановський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1