КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «ПРОМ.СТАНДАРТ» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул.. В.Порика, буд. 13-а, а саме 502 поліетиленових пакети, в середині яких знаходяться костюми біологічного захисту, виробник яких є ТОВ «Пром Стандарт» та 12 станків для пошиття одягу з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування матеріальної шкоди.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, у матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Окрім цього, з наданих матеріалів про підозру власнику майна у кримінальному провадженні, в рамках якого внесено клопотання про арешт майна, не повідомлено. Таким чином, відсутні правові підстави, передбачені ч.ч. 5, 6 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вважає колегія суддів, вказані норми закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів справи вбачається, що Подільської окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000200, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом привласнення грошових коштів АТ «Комерційний Індустріальний Банк», у сумі 13 018 676,00 грн. групою осіб за попередньою змовою, під час укладення договору факторингового обслуговування з ТОВ «Пром.Стандарт».
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2020 між АТ «КІБ» та ТОВ «Пром.Стандарт.» () укладено договір про факторингове обслуговування №168/20-Б (далі - Договір).
На виконання умов договору на рахунки ТОВ «Пром.Стандарт.» було перераховано грошові кошти в загальному розмір 13 018 676,00 грн., а у АТ «КІБ» виникло право вимоги на суму 16 753 595, 00 грн.
Дебітором за вказаним договором визначено підприємство об`єднання громадян (Моноліт - Бізнес» всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів /країни» () (далі - ПО «Моноліт - Бізнес»).
Починаючи з травня 2021 року ТОВ «Пром.Стандарт.» припинив виконання зобов`язань за договором в частині надходження грошових коштів по нарахованим відсоткам. В спілкування з керівником підприємства та шляхом дослідження об`єктів застави встановлено відсутність джерел погашення заборгованості.
Зазначає, що існують достатні підстави вважати, що діяльність ТОВ «Пром.Стандарт.» заздалегідь мала на меті привласнення грошових коштів АТ «КІБ», без здійснення реальних господарських операцій.
«Пром.Стандарт.» шляхом навмисних маніпуляцій з фінансовими показниками підприємства створило вигляд реальної фінансово - господарської діяльності підприємства.?Окрім того встановлено, що до переліку клієнтів АТ «КІБ» ТОВ Пром.Стандарт.» потрапило через лобіювання гр. ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 ). Зокрема ОСОБА_8 вів переговори щодо укладення договору про факторингове обслуговування між АТ КІБ» та ТОВ «Пром.Стандарт.» близько 6 місяців, впродовж яких керівництво ТОВ
У якості винагороди за лобіювання інтересів ОСОБА_8 отримав винагороду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 600 000,00 грн. з рахунку ТОВ «Пром.Стандарт.» на рахунок ФОП ОСОБА_9 . ИА15456 з призначенням платежу «за консультаційні зг Договору № Промстандарт/01-11-2020 від 01.11.2020». ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) є дружиною ОСОБА_8 .
Керівником та засновником ТОВ «Пром.Стандарт.» на дату укладення договору одноосібно була ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , уродженка м. Севастополь). Також ОСОБА_10 була причетна до реєстрації та діяльності ТОВ «Трініті» (), ТОВ «Бейбі Кроулінг» () та ТОВ «Форма Т.» ().
19.08.2021, всупереч п. 3.2.19 Договору, без отримання письмової згоди АТ «КІБ» до складу засновників ТОВ «Пром.Стандарт.» було введено ТОВ «Грейт-Брок» () з часткою 75%. Одноосібний керівник та засновник ТОВ «Грейт- Брок» ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_4 ) причетний до реєстрації понад ЗО інших підприємств та має ознаки номінального керівника. Також 19.08.2021 ТОВ «Грейт-Брок» з часткою 75% увійшло до складу іншого підприємства ОСОБА_10 ТОВ «ФормаТ.».
На підприємстві ТОВ «Трініті» з 07.12.2018 одноосібний керівник та засновник гр. Азербайджану ОСОБА_12 , якийтакож причетний до діяльності близько 40 підприємств та має ознаки номінального керівника.
Пов`язані з ОСОБА_10 підприємства з 2018 року не отримували державних замовлень на власну продукцію та не перемагали у процедурах державних закупівель.
Керівником ПО «Моноліт - Бізнес» на час укладення договору та під час здійснення подальшої діяльності був гр. ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , уродженець м. Севастополь).
Грошові кошти отримані від АТ «КІБ» ТОВ «Пром.Стандарт.» в подальшому були перераховані на власні рахунки відкриті в інших банках з метою переведення їх в готівку, привласнення та виведення за межі України до тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.
Легалізація доходів, одержаних злочинним шляхом відбулася через здобуття у власність активів на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та придбання ОСОБА_13 автомобіля JAGUARЕ-РАСЕ д.н.з. НОМЕР_6 , УІИ 8 АПГ А2ВХ8З1/А 6100.
За інформацією отриманою з відкритих джерел, на території АРК діє ТОВ «Трініті Крим» зареєстровано 24.04.2014 по адресою 299012, Севастополь , вул. Істоміна, б. 12, приміщ. ХУ-1-ХУ- 16. Компанії було присвоєно ОГРН 296 і виданий ІПН НОМЕР_7 .
Основний вид діяльності - виробництво спецодягу. Директор - ОСОБА_13 . За 2020 рік прибуток компанії склав 913 тис. руб. До 29.03.2016 керівником підприємства була ОСОБА_10
ОСОБА_10 зареєстрована з 13.04.2021 як індивідуальний підприємець: реквізити ІН 07832, ІПН НОМЕР_8 . Реєстратор управління Федеральної податкової служби по м. Севастополю.
ОСОБА_13 та ОСОБА_10 вживаються заходи щодо сертифікації продукції підприємства на території Російської Федерації, а саме:
1. ТОВ «Трініті Крим» отримано декларацію про відповідність ЄАЕС від 25.05.2020 № КИ Д-КИ.ГА05.В.13987/20 на одяг спеціальний захисний.
2. ТОВ «Трініті Крим» отримано висновок про підтвердження виробництва промислової продукції на території Російської Федерації від 01.10.2020 №72907/08, яким підтверджено адресу виробництва у м. Севастополь, вул. Дзержинського, буд. 63.
Зазначає, що зазначена вище група осіб вживає заходи щодо уникнення притягнення до відповідальності шляхом перереєстрації підприємств на підставних осіб та відкриття нових організацій на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.
В ході досудового розслідування 29.09.2021, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/12771/21 від 09.09.2021, під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 13-А, у приміщенні, яке належить на праві власності ТОВ «МІРА» було виявлено та вилучено речі, які мають суттєве значення в рамках вказаного кримінального провадження, а саме: 502 поліетиленових пакети, в середині яких костюми біологічного захисту, виробником яких є ТОВ «Пром.Стандарт» та 12 станків для пошиття одягу.
01.10.2021 року прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, буд. 13-а, а саме 502 поліетиленових пакети, в середині яких знаходяться костюми біологічного захисту, виробник яких є ТОВ «Пром Стандарт» та 12 станків для пошиття одягу, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0000200 від 02.09.2021 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи апеляційної скарги про неповідомлення власнику майна про підозру, а відтак неможливості арешту майна, є необґрунтованими.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000200 від 02.09.2021 року, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність зазначеного майна ознакам речового доказу є необґрунтованими, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул.. В.Порика, буд. 13-а, а саме 502 поліетиленових пакети, в середині яких знаходяться костюми біологічного захисту, виробник яких є ТОВ «Пром Стандарт» та 12 станків для пошиття одягу з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «ПРОМ.СТАНДАРТ» адвоката ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6170/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1