УХВАЛА
(про арешт тимчасово вилученого майна)
Справа № 348/2/22
Номер провадження 1-кс/348/15/22

05 січня 2022 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП ОСОБА_3 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання надійшло до суду 04.01.2021.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000336 від 31.12.2021, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, капітан поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що 30 грудня 2021 року приблизно о 17:45 год. в с. Цуцилів по вул. Братів Бойчуків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, водій автомобіля марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , проїжджаючи пряму ділянку дороги вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , яка отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кістки тазу, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому двох гомілок та ключиці, які переходили проїзну частину по пішохідному переході.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 31.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

30 грудня 2021 року під час огляду місця події в с. Цуцилів по вул. Братів Бойчуків, Надвірнянського району, було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями, характерними для ДТП. Транспортний засіб було поміщено на територію Надвірнянського РВП, що за адресою: м. Надвірна, вул. Шевченка 3.

У кримінальному провадженні транспортний засіб визнано речовим доказом, призначено інженерно-транспортну експертизу технічного стану. Під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні слідчого експерименту, для проведення якого буде необхідний даний транспортний засіб.

Беручи до уваги вище викладене та враховуючи, що вилучений автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, і може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідний для проведення низки слідчих дій, зокрема слідчого експерименту, та ряду експертних досліджень, слідчий просить постановити ухвалу про накладення арешту на вище вказане майно.

У судовому засіданні слідчий підтримав дане клопотання та просив його задоволити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000336 від 31.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З витягу з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000336 від 31.12.2021 вбачається, що 30.12.2021 приблизно о 17:45 год. в с. Цуцилів по вул. Б.Бойчуків, Надвірнянського району, водій автомобіля марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , проїжджаючи пряму ділянку дороги вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , яка отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кістки тазу, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому двох гомілок та ключиці, які переходили проїзну частину по пішохідному переході. 31.12.2021 інформацію по даному факту внесено до ЄРДР за № 0000336, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 3).

Як вбачається з копії протоколу огляду місця події від 30.12.2021, в період часу з 20.30 год. по 22.40 год. 30.12.2021 проведено огляд місця події ділянка автодороги, яка знаходиться в с. Цуцилів по вул. Б.Бойчуків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Під час огляду місця події виявлено та вилучено: автомобіль марки марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час ДТП керував ОСОБА_5 . Вказаний транспортний засіб транспортовано на територію Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області (а.с. 6-7).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Постановою старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП ОСОБА_3 від 31.12.2021 автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженні (а.с. 4).

31.12.2021 слідчий у кримінальному провадженні старший слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківській області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ч. 1 ст. 171 КПК України клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тимчасово вилучене майно, зазначене в клопотанні, належить до категорій, зазначених в п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України майно у вигляді речей, які використані як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Також тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Зокрема тимчасово вилучений транспортий засіб є речовим доказом по кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального провадження та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна, довів необхідність такого арешту, а також довів наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

А тому з метою збереження речових доказів виникає необхідність у накладені арешту на вище вказане майно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

Враховуючи вище викладене, а також зважаючи на дискреційних характер повноваження слідчого, прокурора щодо проведення в рамках кримінального провадження слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення завдань кримінального провадження на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження на вказаному майні слідів вчинення кримінального правопорушення, а також збереження його як речового доказу, необхідно накласти арешт на вказане майно у вигляді заборони відчуження, користування і розпорядження цим майном.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий-суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , та яким він керував на час ДТП, з метою забезпечення збереження на вказаному автомобілі слідів вчинення кримінального правопорушення, та збереження його як речового доказу.

Заборонити ОСОБА_5 чи будь-яким іншим особам особисто, або через третіх осіб вчиняти будь-які дії (відчужувати, розпоряджатися та користуватися) автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зберігати автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, що за адресою: м. Надвірна, вул. Шевченка 3, Івано-Франківської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено

05.01.2022 о 14 год. 15 хв.