Справа № 544/166/22
Номер рядка звіту 98
В И Р О К
іменем України
04 березня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 18.09.2021, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Петропавловськ Камчатської області, Російської Федерації, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, із середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 19.05.2020 Деснянським районним судом м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850грн, відповідно до ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 26.07.2021 покарання у вигляді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 18 вересня 2021 року, в період часу з 15:30год до 16:00год, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою чоловічої статі, з метою заволодіння чужим майном прибула за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом обману та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 55500грн, після чого зникла з місця події, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила всі обставини скоєного нею злочину, щиро розкаюється у вчиненому, просила суд суворо її не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла при ухваленні вироку поклалась на розсуд суду, про що остання зазначила у своїй письмовій заяві.

Суд дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному та відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яка свою вину визнала, у скоєному щиро розкаялась, надала послідовні покази щодо вчиненого нею злочину; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона неодружена, не працює; раніше судима, а також враховує дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення.
За сукупності наведених вище обставин, враховуючи думку прокурора, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України. Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 засуджена 19.05.2020 Деснянським районним судом м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850грн, ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.07.2021 покарання у вигляді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт, яке на даний час не відбуто повністю, тому вважає за необхідне призначити їй покарання за правилами ст.71 КК України і до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 19.05.2020 та ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.07.2021, із застосуванням правил п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України, де зазначено, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт. За таких обставин приєднанню підлягає шість днів позбавлення волі (50 годин громадських робіт : 8 = 6,25).

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна.

Судові витрати по справі відсутні.

З метою забезпечення виконання вироку, уникнення ризиків щодо ухилення від виконання вироку суду та продовження злочинної діяльності суд уважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 19.05.2020 та ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.07.2021, і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) днів позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 01.02.2022.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01 лютого 2022 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази: грошові кошти в сумі 55500грн, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - з набранням вироком законної сили залишити потерпілій; мобільний телефон марки «HUAWEI AMN-LX9», мобільний телефон ZTE Blade A3, що знаходяться на зберіганні у ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області з набранням вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.09.2021.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1