Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1273/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28 січня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 26 березня 2022 року з визначенням розміру застави,

встановила:

28.01.2022 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 на строк 60 днів до 26.03.2022 року, визначено розмір застави - 50000 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-який інший запобіжний захід, не може запобігти цим ризикам.

Також, слідчий суддя визначив заставу, в розмірі 50000 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов'язаний з позбавленням волі, як альтернатива - зменшити розмір застави.

Вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення в клопотанні лише перераховані та не доведені, а застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є невиправданим.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_6 протягом 5 років проживає однією сім`єю зі своєю співмешканкою, разом виховують спільну дочку - ОСОБА_9 , ведуть спільне господарство, що свідчить хоч і не про офіційно оформлені, але шлюбні відносини.

Вважає, що зазначені факти вказують на те, що ОСОБА_6 , після звільнення з місць позбавлення волі, соціалізувався, став на шлях виправлення. Скоївши кримінальне правопорушення, щиро кається, активно співпрацює з органом досудового розслідування.

Звертає увагу суду на те, що з наведених фактів, можна зробити висновок, що обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, в повній мірі відповідатиме обставинам кримінального провадження, забезпечить належну поведінку ОСОБА_6 .

Крім того, слідчий суддя в своїй ухвалі не вказав розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не дає можливість встановити правильність розміру застави.

Більше того, визначений розмір застави у 50000 грн. є неспіввісним з завданою матеріальною шкодою (1794 грн.), майновим станом ОСОБА_6 , та тим самим фактично залишив підозрюваного можливості зміни запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідають фактичним обставинам провадження та в апеляційному порядку не оспорюються.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 має непогашену судимість за скоєні злочини проти власності, підозрюється у повторному вчиненні умисного, тяжкого, корисливого злочину, після звільнення з місць позбавлення волі у жовтні 2020 року.

ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки з дружиною та неповнолітньої дитиною не проживає, ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на переконання апеляційного суду зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Судом застосовано до ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в межах визначених в п.2 ч.5 ст. 182 КПК України за вчинення тяжкого злочину, в розмірі 50000 гривень, що лише на 400 грн. перевищує мінімально можливий розмір застави, а тому доводи захисника, що цей розмір є завідомо непомірним для підозрюваного і його необхідно зменшити, колегія суддів вважає необґрунтованими.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28 січня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 26 березня 2022 року з визначенням розміру застави - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: