Справа №487/4378/20
Провадження №1-кс/487/5093/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 30.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000787 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
31.08.2021 року старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .
У клопотанні слідчий зазначає, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000787 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Також наявність ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаному ризику шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, просив про задоволення клопотання.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначав, що прокурором не обґрунтований та недоведений заявлений ризик, якому можливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом ніж цілодобовий домашній арешт. Просив, обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того просив врахувати, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, місце роботи, міцні соціальні зв`язки.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку захисника, зазначала, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто суворий запобіжний захід.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що в проваджені другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000787 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.07.2020 о 20 год. 00 хв. після отримання табельної вогнепальної зброї та проведеного інструктажу керівництвом УПП в Одеській області ДПП екіпаж «ОКЕАН 03030» у складі поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП рядового поліції ОСОБА_8 та поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_4 заступили на патрулювання Приморського району в м. Одесі.
Під час здійснення патрулювання ДПП екіпаж «ОКЕАН 03030» використовував службовий автомобіль марки Toyota моделі Prius д.н.з. НОМЕР_1 .
30.07.2020 о 05 год. 44 хв. екіпаж «ОКЕАН 03030» отримав повідомлення про виклик за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 12, у зв`язку з чим виїхав на місце події. Керування службовим автомобілем марки Toyota моделі Prius д.н.з. НОМЕР_1 здійснювала сержант поліції ОСОБА_4 .
В подальшому, 30.07.2020 о 05 год. 48 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Toyota моделі Prius д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїжджій частині проспекту Шевченка в місті Одесі, збоку вулиці Армійської в напрямку вулиці Семінарської, при проїзді перехрестя проспекту Шевченка та проспекту Гагаріна, грубо порушила вимоги п.2.3 б), п. 3.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія: 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
3.1. «Водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений».
Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним службовим автомобілем марки Toyota моделі Prius д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїжджій частині проспекту Шевченка в місті Одесі, на якій організований двосторонній дворядний рух, збоку вулиці Армійської в напрямку вулиці Семінарської, зі швидкістю близько 100 км/год., та наближаючись до перехрестя з обмеженою оглядовістю - проспекту Шевченка з проспектом Гагаріна з подальшим наміром його проїзду по смузі зустрічного для неї напрямку руху на червоний сигнал світлофору, незважаючи на наявність включеного проблискового маячка та спеціального звукового сигналу, вкрай уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною не слідкувала, не обрала швидкісного режиму руху свого автомобіля який би дозволив переглянути пересічну проїзну частину на достатній відстані, не переконалася, що інші учасники дорожнього руху бачать автомобіль зі спецсигналами та виконують дії по наданню йому переваги в русі, в результаті чого, при проїзді зазначеного перехрестя скоїла зіткнення з автомобілем марки Renault моделі Trafic д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював рух в крайній правій смузі проїзної частини проспекту Гагаріна, збоку вулиці Сегедської в напрямку Французького бульвару на зелений для нього сигнал світлофора.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки Renault моделі Trafic д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки на рівні хірургічної шийки, забійні рани та садна волосяної частини голови, садна обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2633 від 18.11.2020 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
23.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: - протоколом огляду місця ДТП; висновком автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 578 А від 03.09.2020; висновком автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 579 А від 02.09.2020; висновком транспортно-трасологічної експертизи № 580 А від 03.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ..
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вирокучи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, є працівником правоохоронних органів, , у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового слідства та суду.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клоот проти Бельгії" (Clootv. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Враховуючи викладені обставини, дані про особу підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти зазначеному ризику, можливо шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Роздільна Роздільнянського району Одеської області, громадянки України, українки, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 23.10.2021 року обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду,

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні, крім випадків, участі у проведенні слідчих (процесуальних) дій у вказаному провадженні.

-прибувати за викликом до слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві .

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш тяжкий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання на час досудового розслідування покласти на слідчого ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 06.09.2021 року о 11.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1