Справа № 521/8616/21
Номер провадження:1-кс/521/2862/21
У Х В А Л А
30 червня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника представника цивільного позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 10.06.2021 року за № 0000445 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Представник цивільного позивача ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги наступним.

Слідчим відділенням Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції N91 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000445 від 10.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України, оскільки власнику майна - громадянці ОСОБА_6 - завдано матеріальних збитків на суму понад сто двадцять тисяч гривень (що є особливо великим розміром).

Представник цивільного позивача вважає, що 20.04.2021 року працівник Малиновської районної адміністрації ОМР ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, виходячи із корисливих мотивів, здійснили умисне знищення майна, належного на праві приватної власності громадянці ОСОБА_6 (іпн НОМЕР_1 ), а саме: нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 37850026.

Зазначене нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 37850026, належить саме ОСОБА_6 , яка є цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України законодавець передбачив перелік заходів забезпечення кримінального провадження спрямованих на досягнення дієвості під час здійснення кримінального провадження, яким серед іншого передбачив - арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В судове засідання представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив задовольнити зазначене клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. При цьому прокурор повідомила, що зазначений у клопотанні об`єкт нерухомості вже перебуває під арештом у іншому кримінальному провадженні у якості речового доказу.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди ... та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 звернулася до органу досудового слідства з цивільним позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок злочину з ціною позову 120 000 гривень.

Зазначене вище дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні подане належною особою.

Що стосується процесуальних підстав для задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої в результаті кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку , згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу Закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Оцінюючи питання обґрунтованості цивільного позову та співрозмірності між сумою цивільного позову і вартістю об`єкту нерухомості, про арешт якого ставиться питання, слідчий суддя, приймає до уваги надані заявником копії правовстановлюючих документів, у тому числі і тих які містять дані про звіт про оцінку майна, та розглядає їх у сукупністю з доводами цивільного позову та обставинами, на які посилається заявник. З урахуванням аналізу цих даних, слідчий суддя вважає, що вимоги цивільного позивача є співрозмірними з вартістю об`єкта нерухомості про арешт якого ставиться питання, а також вважає, що арешт майна не буде обтяжливим для власника майна.

Слідчий суддя при розгляді клопотання про арешт майна безпосередньо не досліджує докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, проте з огляду на наведені заявником доводи обґрунтовано допускає що факт завдання шкоди у заявлених у клопотанні розмірах цілком міг мати місце.

Слідчий суддя також вважає, що незастосування арешту майна може привести до пошкодження, знищення, використання іншими особами, перетворення, передачі майна третім особам.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що майно, про яке йдеться у клопотанні, відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України.

Будь-яких обставин, які можуть свідчити про заборону арешту майна, які передбачені п..п.3 п.3, п.10 ст. 170 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_6 та накласти арешт на майно з метою забезпечення позовних вимог і відшкодування матеріальної шкоди.

Разом із цим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у його клопотанні в частині визначення переліку заборон при арешті майна, оскільки визначення переліку цих заборон не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 37850026.

Інші вимоги залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1