Провадження № 1-кс/638/2837/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року Слідча суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретарки ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 ,
законного представника - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання старшої слідчої СВ Харківського районного управління №3 ГУ Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №00002295 від 13.12.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, студента ДНЗ «Слобожанський» регіональний центр професійної освіти», не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, стосовно якого 10.09.2021 до Дзержинського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001146 за ч.2 ст.125 КК України, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, не військовозобов`язаного, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, -

в с т а н о в и в :
21.12.2021 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшої слідчої СВ Харківського районного управління №3 ГУ Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_4 ..
Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що 13.12.2021 року до СВ Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_8 за фактом того, що в середині вересня 2021 року невстановлена особа, перебуваючи на території Шевченківського району міста Харкова вчинила дії сексуального характеру, пов`язані із проникненням в тіло іншої особи щодо її малолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно в середині вересня 2021 року, в денний час доби, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із використанням власних геніталій, незалежно від її добровільної згоди, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді посягання на статеву свободу та статеву недоторканість іншої особи, а також на нормальний статевий розвиток малолітньої особи, та бажаючи їх настання, розуміючи, що ОСОБА_9 є особою, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_9 , діючи з метою задоволення статевої пристрасті, неодноразово, шляхом вмовляння малолітньої ОСОБА_9 та отримання її добровільної згоди, вчинив з потерпілою дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло малолітньої потерпілої із використанням власних геніталій, а саме: два рази вступив із малолітньою ОСОБА_9 у природні статеві зносини, вчиняючи на свій розсуд дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням власних геніталій, та два рази вступив із малолітньою ОСОБА_9 у неприродні статеві зносини, вчиняючи на свій розсуд дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням власних геніталій.

21.12.2021 року неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

За таких обставин, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні підозрюваний свою вину визнав, просив не застосовувати до нього тримання під вартою, а обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Законні представники також просили не застосувати відносно ОСОБА_4 тримання під вартою.
Захисник також заперечував проти застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ризики не доведені.
Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, звертав увагу на ризики, зазначені в клопотанні, які можуть вплинути на розгляд справи, вважав, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, є недоцільним та матиме негативні наслідки при розслідуванні та подальшому розгляді у суді вказаного кримінального провадження.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
В провадженні ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування № 00002295 від 13.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

21 грудня 2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» № 42310/04, 21 квітня 2011 року, відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;репутацію підозрюваного, обвинуваченого;майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вказані факти свідчать про те, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність двох ризиків, передбачених п.1, п.3 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, відсутність постійного місця роботи та утриманців, більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Беручи до уваги те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; підозра відносно ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту достатнім для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, та роз`ясненням наслідків їх невиконання.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідча суддя, -

постановила:
Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці до 21 лютого 2022 року.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:
- заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
- заборонити відвідування місця масового скупчення людей.
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Відповідний орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це прокурора та головуючого суддю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідча суддя: ОСОБА_10 .

Копію ухвали отримав «____»_________2021 ( ОСОБА_4 )