Справа № 203/1349/20
Провадження № 1-кп/0203/368/2021
У Х В А Л А
06.10.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000732 від 10.09.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, неодруженого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.3 ст.311, ч.1 ст. 313 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.1,3,5 ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні десяти епізодів злочинів, дев`ять із яких відносяться до тяжких, що дає підстави вважати, що останній, перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, шляхом погроз або застосування насильства з метою відмови або зміни вподальшому ними свідчень, є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення 10 епізодів злочинів, що свідчить про сталий та постійний характер його злочинної діяльності, а також відсутність джерела доходу. Інші більш м`які запобіжні заходи не будуть сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого. Також просив визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 2 102 000, 00 грн.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що свідки обвинувачення майже всі допитані, тому будь- якого впливу не може бути. Більшість епізодів обвинувачення виходять з обшуку, який було проведено за місцем мешкання ОСОБА_5 .. Її підзахисний до арешту навчався, має міцні соціальні зв`язки, на теперішній час його стан здоров`я погіршився, просила змінити запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2021 року, обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 17 жовтня 2021 року.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання прокурора, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
З огляду на вищезазначену практику ЄСПЛ, а також на той факт, що ОСОБА_5 перебуває під вартою з 05.12.2019 року, а прокурор у клопотанні посилається лише на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, на можливий вплив на свідків, які на час розгляду клопотання майже всі допитані, та на ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, що є лише припущенням прокурора, оскільки ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та будь-яких доказів прокурором не надано, інших вагомих ризиків, які б давали підстави продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою прокурором не наведені. Окрім того, суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що останній має соціальні зв`язки, родину, місце мешкання.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з триманням під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 06 грудня 2020 року, звільнивши з під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 протягом вказаного строку: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування із свідками.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1