Справа №635/2783/17
Провадження по справі №1-кп/635/667/2021
У Х В А Л А

20 вересня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004758 від 12 грудня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

П О С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Під час підготовчого засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі (Харківська установа виконання покарань № 27). В обґрунтування клопотання прокурор посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, обвинувачений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року був оголошений у розшук, оскільки, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого засідання, неодноразово не з`являвся в підготовчі судові засідання та не повідомляв про причини своєї неявки. Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать також ті обставини, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років. Також прокурор просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 не перебуває за місцем своєї реєстрації та проживання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на більш м`який у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 години до 06 години ранку наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування клопотання зазначив наступне. Обвинувачений ОСОБА_6 виховувався в родині без батька, навчався в школі-інтернаті, був позбавлений належного батьківського піклування з боку матері, мав травму голови, через до теперішнього часу має певні неврологічні проблеми, страждає постійними головними болями, під час хвилювання не може протистояти вимогам інших людей, підкорюється чужій волі. На цей час ОСОБА_6 одружений, має трьох малолітніх дітей, неофіційно працює, є єдиним годувальником в сім`ї, жодного разу не притягувався ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності. Сім`я обвинуваченого має постійне місце проживання, орендує квартиру АДРЕСА_2 строком до 14 квітня 2022 року. За час перебування обвинуваченого під вартою погіршився стан здоров`я його дружини, потребує стаціонарного лікування, яке на цей час є неможливим з причини, що не має кому доглядати малолітніх дітей. Отже, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є таким, що не відповідає особі обвинуваченого та наявним ризикам, та завдає значної шкоди малолітнім дітям обвинуваченого та його дружині, яка потребує лікування.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_6 з тих підстав, що обвинувачений в судові засідання не з`являється, заходами, вжитими під час виконання ухвали суду про дозвіл на затримання обвинуваченого, встановити його місце знаходження не виявилось можливим.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ухвали суду ОСОБА_6 був затриманий 08 червня 2021 року о 12 годині 00 хвилин та доставлений до суду.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2021 року до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 серпня 2021 року включно з визначенням суми застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2021 року до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 03 жовтня 2021 року.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Застосовуючи 05 серпня 2021 року до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходив з наявності ризику можливості переховування від органів досудового розслідування, суду та незаконного впливу, передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, який обумовлений оголошенням обвинуваченого у розшук.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому суд приймає до уваги, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню закінчене, а тому, враховуючи розумність тривалості перебування обвинуваченого під вартою та особу обвинуваченого, вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеному ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Характер та фактичні обставини пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, встановлена ухвалами суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 09 червня 2021 року та від 05 серпня 2021 року, та обґрунтовується оголошенням обвинуваченого у розшук в в`язку з ухиленням від суду. ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких, у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою суд враховує особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

При вивченні даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він судимості не має, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, офіційно не працевлаштований, не навчається, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Стороною захисту надані до суду докази, що свідчать про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, зазначених вище, та наявність постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме договір оренди квартири за зазначеною адресою строком до 17 квітня 2022 року з можливістю пролонгації, що зменшує ризик можливості переховування обвинуваченого від суду, такі дані були відсутні на момент обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже після направлення обвинувального акту до суду та оголошення обвинуваченого у розшук суттєво змінились дані щодо особи обвинуваченого, на цей час обвинувачений має постійне житло, де проживає разом з сім`єю, має багатодітну сім`ю, у обвинуваченого народились діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що значно зменшує ризик переховування обвинуваченого від суду, а тому є підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та має запобігти ризику можливості переховуватись від суду.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, прокурором не обґрунтовано та не доведено.

Доводи захисника щодо відсутності доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину та помилкової кваліфікації дій обвинуваченого мають бути предметом судового розгляду кримінального провадження, а тому суд не приймає їх до уваги та не надає їм оцінку під час проведення підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 196, 197, 315 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою змінити на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , який встановити строком на два місяці до 20 листопада 2021 року.

Зобов`язати ОСОБА_6 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченого ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Строк дії ухвали встановити до 20 листопада 2021 року.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 22 вересня 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3