Номер провадження 1-кп/737/11/22
Справа № 737/20/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 40002517 від 04.10.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівка, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без місця реєстрації, утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» з 30.09.2021 року, раніше неодноразово судимого, останні рази:
02.07.2018 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
09.11.2021 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
12.01.2022 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (на день розгляду справи вирок не набрав законної сили),
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в :

05 серпня 2021 року, ОСОБА_3 , всупереч встановленому порядку недоторканості житла, маючи умисел, направлений на порушення конституційного права на недоторканість володіння особи діючи умисно, незаконно, без згоди власника на такі дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи», не маючи законних підстав, без дозволу та всупереч волі власника ОСОБА_4 та особи яка там проживає ОСОБА_5 , з мотивів явної не поваги до конституційних прав людини з метою протиправного перебування в житлі, проник до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , тим самим порушив недоторканість житла.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.
Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд його у спрощеному провадженні.
Відповідно до ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні також додано: письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості, а також письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 в яких вони вказують про відсутність до ОСОБА_3 претензій матеріального характеру, та про відсутність заперечень щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Згідно із ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути даний обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи, оскільки така кваліфікація ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення кримінального правопорушення та, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання підозрюваному, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підозрюваному, є рецидив злочинів.
ОСОБА_3 неодноразово судимий за злочини проти власності, протягом 2021 року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, які посягають на громадський порядок, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.
За врахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на певний строк.
Також суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановлення вироку Козелецьким районним судом Чернігівської області 12 січня 2022 року у справі № 734/3617/21, що є підставою для застосування положення частини четвертої статті 70 КК України.

При цьому суд враховує, що не набрання законної сили на час розгляду справи попереднім вироком не створює обмежень для застосування частини четвертої статті 70 КК, реалізація якої залежить не від факту набрання вироком законної сили, а від факту постановлення вироку, що випливає із формулювання самої норми закону (частина четверта статті 70 КК).

Крім того Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 1 червня 2020 року по справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18) аналізуючи порядок застосування статей 70 та 71 КК підкреслив, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.

При вирішенні питання про те, який із передбачених статтею 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд враховує крім даних про особу обвинуваченого також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, форму вини й мотиви вчинення злочину, тяжкість його наслідків і вважає за можливе керуватись принципом поглинення менш суворого покарання у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 162 КК України більш суворим у виді позбавлення волі, призначеним вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає, оскільки останній знаходиться з 30 вересня 2021 року під вартою та відбуває покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі частини четвертої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком і вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 30 вересня 2021 року з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1