У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000234 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000234 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у якому просить накласти арешт на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «SEAT» моделі «TOLEDO» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «RENAULT» моделі «LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Арештоване майно: автомобіль марки «SEAT» моделі «TOLEDO» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «RENAULT» моделі «LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідально зберігати на майданчик тимчасового тримання при відділенні поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: смт.Березний, вул.Штефаника, 5, Ужгородського (Великоберизнянського) району, Закарпатської області.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчою групою відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000234 від 10.09.2021, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 вересня 2021 року близько 13 годин 30 хвилин, водій автомобіля марки «SEAT» моделі «TOLEDO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , рухаючись автодорогою Н-13 сполученням «Львів-Самбір-Ужгород» між населеними пунктами с.Мирча в бік с.Малий Березний, Ужгородського (Великоберезнянського) району, Закарпатської області, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT» моделі «LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «SEAT» моделі «TOLEDO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм помер під час транспортування до медичного закладу. Пасажирка вище вказаного автомобіля ОСОБА_5 доставлена до Перечинської РЛ з діагнозом: ЗЧМТ, рвана рана голови, забій грудної клітки, множинні ссадна. Водій автомобіля марки «RENAULT» моделі «LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , КШМД транспортовано до медичного закладу, з діагнозом: забій тазобедренного суглобу, перелом кисті правої руки, забій лівої руки, забій поперекового відділу хребта.
Слідчий зазначає, що 10.09.2021 року у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, виявлено та вилучено: автомобіль марки «SEAT» моделі «TOLEDO» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль марки «RENAULT» моделі «LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які поміщені на майданчик тимчасового тримання при відділенні поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: смт.Березний, вул.Штефаника, 5, Ужгородського (Великоберизнянського) району, Закарпатської області. Вказує,, що транспорті засоби, тимчасово вилучені та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають значення речового доказу. Зазначає, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Враховуючи наведене, та те, що вилучені в ході проведення огляду автомобілі, зберегли на собі сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, та інших), що неможливо без вказаного транспортного засобу та предмета, а тому з метою унеможливити розпоряджатися власників вказаними речами, їх ремонту, знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на вказане вище майно.
Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчий вказує, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Разом з тим необхідність накладення арешту із кожною вказаною у клопотанні метою слідчий належним чином не обґрунтовує.
Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Однак, вищезазначених вимог закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.
Ст. 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору.
Відповідно до ст.113,115 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.
При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст.117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, має процесуальну можливість поновлення такого строку ухвалою та розглянути клопотання про арешт майна по суті.
Згідно долученої до матеріалів клопотання копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, такий був проведений 10 вересня 2021 року слідчим СВ ВП №2 Ужгородського РУП ОСОБА_7 , в ході огляду було виявлено та вилучено: автомобіль марки «SEAT» моделі «TOLEDO» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «RENAULT» моделі «LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 із клопотанням про накладення арешту на вказане майно, яке відповідно положень ч. 1 ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України є тимчасово вилученим майном, згідно штемпелю на поштовому конверті, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.09.2021 року, тобто з пропуском встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку. Слідчий у клопотанні не вказує на поважність причин пропуску процесуального строку для звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді та не клопоче про його поновлення.
Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000234 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1