Справа № 157/1542/19
Провадження №1-кс/157/568/21
УХВАЛА
22 жовтня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000387.

У скарзі зазначено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2019 року під №0000387 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що невідома особа в період часу з 12 червня по 27 липня 2019 року в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за допомогою електронного цифрового підпису заступника начальника Камінь-Каширського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 несанкціоновано втручалися в роботу автоматизованої системи та зняла арешт майна у виконавчих провадженнях, які ведуть інші відділи.

Згідно з постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 скаржнику відмовлено у задоволенні його клопотання від 05 жовтня 2021 року про визнання потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Скаржник вважає постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим такою, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення та всупереч вимогам частин 2 та 3 ст. 55 КПК України.

При перевірці заяв 29 липня 2019 року, які зареєстровані в РРПНМ було виявлено, що під ключем скаржника систематично з 12 червня по 27 липня 2019 року знімався арешт з майна у виконавчих провадженнях, які ведуть інші відділи, про що було повідомлено керівника відділу. У зв`язку із встановленням факту несанкціонованого доступу до РРПНМ ОСОБА_3 29 липня 2019 року повідомив безпосереднього керівника про вказані факти несанкціонованого доступу, яка в свою чергу направила повідомлення до Волинської філії ДП «НАІС», начальнику ГТУЮ у Волинській області, начальнику УДВС ГТУЮ у Волинській області, начальнику Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, підрозділу кіберполіції НП України у Волинській області, повідомлено оператору телефонної лінії «102». Згідно з листом №1897/52-02/2019 Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області відкрито кримінальне провадження №0000387 від 29 липня 2019 року.

В подальшому згідно з наказом Міністерства юстиції України №633/5 від 20 лютого 2020 року про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скаржнику анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року в справі №140/1621/20 вказаний вище наказ скасовано в частині анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України №3328/5 від 20 вересня 2021 року ОСОБА_3 повторно анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Комісія попередньо визначила, що скаржник не надав достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що був факт несанкціонованого доступу. На даний час ОСОБА_3 повторно готує позов до Волинського окружного адміністративного суду про скасування наказу Міністерства юстиції України №3328/5 від 20 вересня 2021 року.

Анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно означає внесення ОСОБА_3 до так званого реєстру «Чорних реєстраторів», що впливає на його честь, гідність та ділову репутацію. Постійні оскарження рішень компетентних органів, надання пояснень слідчим у межах кримінального провадження та колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації завдають скаржнику матеріальної та моральної шкоди. Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи та зняття арешту з майна у виконавчих провадженнях, які ведуть інші відділі, невідомими особами спричинило анулювання ОСОБА_3 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зганьбило його ім`я і, як наслідок, завдало моральної шкоди йому, як фізичній особі, а не як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Скаржник зазначає, що кримінальним процесуальним законодавством передбачена можливість відмови слідчим чи прокурором у наданні статусу потерпілого виключно особі, якій однозначно та безсумнівно не була спричинена моральна, фізична або майнова шкода. Навіть наявність сумніву в тому чи була завдана особі відповідна шкода виключає можливість прийняття рішення про відмову у визнанні її потерпілим, оскільки для такого рішення необхідна наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що шкоду не було завдано. Тому у слідчого не було очевидних та достатніх підстав вважати, що скаржнику не завдано шкоди.

Посилаючись на зазначені обставини, скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000387.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав повністю.

Слідчий ОСОБА_4 щодо скарги заперечив, вважає постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 06 жовтня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000387 законною та обґрунтованою.

Вислухавши пояснення скаржника, думку слідчого, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу належить задовольнити.

У судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, та розпочато досудове розслідування за фактом несанкціонованого втручання невідомою особою в період часу з 12 червня по 27 липня 2019 року в роботу автоматизованої системи Державного реєстру обтяжень нерухомого майна за допомогою електронного цифрового підпису заступника начальника Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Волинської області ОСОБА_3 , в результаті чого було знято арешт з майна у виконавчих провадженнях, які здійснюють інші відділи державної виконавчої служби.

На даний час повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення жодній особі не оголошено.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. Постановою слідчого від 06 жовтня 2021 року в задоволенні даної заяви було відмовлено. У своїй постанові слідчий послався на норми ч. 4 ст. 55 КПК України, зазначивши, що заявник не може бути потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки йому заподіяна моральна шкода як представнику юридичної особи, що виключає можливість надання особі статусу потерпілого.

Слідчий суддя не може погодитися з таким висновком слідчого, зважаючи на таке.

Стаття 220 КПК України передбачає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно зі статтею 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя встановив, що наведені вище вимоги процесуального закону слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 не дотримані. Слідчий безпідставно, без посилань на належні докази визначив заявнику статус представника юридичної особи, якій завдана шкода. Проте в матеріалах досудового розслідування відсутні процесуальні рішення про визнання будь-якої юридичної особи учасником кримінального провадження та залучення певних осіб як її представника. Крім того, постанова слідчого містить лише посилання на норми Кримінального процесуального кодексу України та не містить будь-якої мотивації щодо підстав застосування саме таких норм процесуального закону. Слідчий залишив поза увагою й той факт, що ОСОБА_3 не є працівником органів державної виконавчої служби, оскільки був звільнений із посади заступника начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі наказу начальника цього ж управління від 19 серпня 2021 року №2108 у зв`язку з переведенням для подальшої роботи в Державній інспекції архітектури та містобудування України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Враховуючи наведені вище положення процесуального закону, беручи до уваги той факт, що оскаржувана постанова слідчого про розгляд клопотання та відмову у його задоволенні не відповідає даним нормам, тому є достатні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділення Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 від 06 жовтня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2019 року за №0000387.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1