Справа № 463/739/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/118/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28 січня 2022 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 24 год. 00 хв. 26 березня 2022 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 грн.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту чи застави у значно меншому розмірі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що досудовим слідством не доведено причетність підозрюваного до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а слідчим суддею не взято до уваги, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні трьох дітей, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання.

Окрім цього, на переконання захисника, жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.

На думку апелянта, визначений слідчим суддею розмір застави триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірним.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Згідно з матеріалами клопотання, 10 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, проте не пізніше січня 2022 року, керуючись корисливим мотивом, розробив злочинний план, спрямований на вербування жінок, для сексуальної експлуатації, використовуючи їх уразливе становище, з метою подальшого переміщення на територію Чеської Республіки. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 розпочав пошук дівчат молодого віку, які б внаслідок перебування у скрутному матеріальному становищі через малозабезпеченість, безробіття, відсутність стійких соціальних зв`язків, тощо, погодились надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду. 15.09.2021 у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 під час переписки із ОСОБА_10 через месенджер «WhatsApp», розпочав дії, спрямовані на її вербування з метою надання нею послуг сексуального характеру за грошову винагороду за межами території України. ОСОБА_7 вдалося переконати ОСОБА_10 у реальності та вигідності такої пропозиції, проте вона поставила під сумнів його слова та не надала остаточної згоди. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 05.12.2021 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на Залізничному вокзалі м.Львова, що за адресою: м.Львів, пл. Двірцева, 1, зустрівся із ОСОБА_10 та продовжив дії, спрямовані на вербування останньої, як особи молодого віку, привабливої зовнішності, яка опинилась в скрутних життєвих обставинах (без стійких соціальних зв`язків, важкий матеріальний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини та матері похилого віку), з метою її сексуальної експлуатації в Чеській Республіці, а саме, переконував, що вона зможе заробляти значні суми грошових коштів. При цьому, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про те, що, у разі її згоди надавати сексуальні послуги, він оплатить їй проживання у вказаній державі та забезпечить її охороною при наданні нею платних сексуальних послуг. Окрім цього, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_10 підшукати серед знайомих осіб жіночої статі тих, котрих влаштує дана пропозиція, і котрі б погодилися поїхати разом з нею.

Окрім цього, 20.01.2022 приблизно о 15:20 год. ОСОБА_10 зустрілась із ОСОБА_7 у ТЦ «Вікторія Гарденс», що за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226а, де під час зустрічі, останній продовжував дії спрямовані на вербування останньої, як особи молодого віку, привабливої зовнішності, яка опинилась в скрутних життєвих обставинах (без стійких соціальних зв`язків, важкий матеріальний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини та матері похилого віку), з метою її сексуальної експлуатації в Чеській Республіці та запропонував їй знайти осіб молодого віку, привабливої зовнішності, котрі погодилися б на таку роботу та в подальшому провести з ними фотосесію еротичного характеру. 26.01.2022 близько 11:50 год. ОСОБА_7 спільно з фотографом, прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де вже перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . За вказаною адресою ОСОБА_7 продовжив дії спрямовані на вербування вказаних жінок на роботу в Чеській Республіці, з використанням уразливого стану останніх, розповів про всі умови роботи, проживання, таким чином переконавши вказаних жінок у вигідності і правдивості такої пропозиції, на що вони погодилась.

26 січня 2022 року о 14 год підозрюваного ОСОБА_7 затримано у порядку ст.208 КПК України, а 27 січня 2022 року повідомлено про підозру у вербуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя перевірив законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування та роз`яснення прав особи, залученої до проведення слідчих дій, протоколом про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину,заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 , заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_16 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 , заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 .

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, така причетність є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Є обґрунтованими і висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки такий має дозвіл на проживання та працевлаштування у Чеській Республіці, незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані, що дає можливість чинити на них тиск з метою зміни їх показів чи відмови від таких.
Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок слідчого судді, що зазначені ризики є реальними і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В силу положення ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів апеляційного суду, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо визначення ОСОБА_7 застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744300 грн.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає апелянт в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави та не допустив встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

Обставини, на які покликається захисник у своїй апеляційній скарзі, як на підставу обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, зокрема те, що підозрюванийОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні трьох дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, матеріальна шкода відсутня, були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, такі самі собою не можуть бути безумовними підставами обґрунтуванням застосування стосовно ОСОБА_7 меншого розміру застави чи більш м`якого виду запобіжного заходу.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28 січня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4