Справа № 584/776/21
Провадження № 1-кп/584/45/22
В И Р О К
Іменем України

01.02.2022 Путивльський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000110 від 14.06.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Калххазабад Калхазабадского району Курган-Тюбінської області республіки Таджикистан, особи без громадянства, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_5 під час спільного проживання з цивільним чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народила спільного сина ОСОБА_7 .

Відповідно до абзацу 4 ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 постійно проживаючи разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 та перебуваючи з останнім у відносинах, виховуючи спільну дитину, шляхом обману, умисно з корисливою метою 05.11.2020 подала до Управління соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації завідомо неправдиві відомості у заяві № 1057 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, а саме відомості з приводу того, що вона являється одинокою матір`ю та з батьком дитини не проживає. На підставі вказаної заяви обвинуваченій ОСОБА_5 , як одинокій матері, у період з листопада 2020 року по квітень 2021 року включно нараховано грошові кошти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 у розмірі 4995 грн. 16 коп.

У подальшому обвинувачена ОСОБА_5 , не маючи ніякого права на отримання нарахованих коштів, умисно, з корисливою метою, зняла з банківської картки нараховані кошти і розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації матеріальні збитки на вказану суму.

Окрім того, обвинувачена ОСОБА_5 , продовжуючи спільно проживати разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 , перебуваючи з останнім у відносинах, виховуючи спільного сина ОСОБА_7 , шляхом обману, умисно, повторно, з корисливою метою 19.05.2021 подала до Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації завідомо неправдиві відомості у заяві № 343 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, а саме відомості з приводу того, що вона являється одинокою матір`ю та з батьком дитини не проживає. На підставі вказаної заяви обвинуваченій ОСОБА_5 , як одинокій матері, у період з травня 2021 року по червень 2021 року включно нараховано грошові кошти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1396,38 грн.

У подальшому обвинувачена ОСОБА_5 , не маючи ніякого права на отримання нарахованих коштів, умисно, з корисливою метою, зняла з банківської картки нараховані кошти і розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі УСЗН Конотопської РДА матеріальні збитки на загальну суму 1396 грн. 38 коп.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Під час судового розгляду 01.02.2022 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт строком на 200 год., за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю цих кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим підлягає визначенню остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченої, яка підтвердила, що свою вину визнає та розкаюється у скоєному, цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклала добровільно і згодна на узгоджене покарання, думку представника потерпілого, яка підтвердила, що добровільно уклала таку угоду, наслідки її затвердження розуміє, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки укладення і затвердження угоди.
Такі наслідки затвердження угоди повністю розуміє і представник потерпілого.
Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.
Цим кримінальним правопорушенням заподіяно шкоду лише потерпілому, представник якого скористалася своїм правом на примирення, умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб.
Узгоджене сторонами покарання суд вважає таким, що відповідає санкції інкримінованих статтей та ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень.
Щире каяття обвинуваченої ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданих збитків суд визнає обставинами, що пом`якшують її покарання, а обставин, що обтяжують покарання не вбачається.
З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, щиро розкаялася, позитивно характеризується за місцем проживання, примирилася з представником потерпілого, узгоджене сторонами покарання може бути призначено їй та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про примирення може бути затверджена.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 01.02.2022 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000110 від 14.06.2021.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України і призначити їй узгоджене покарання:
- за ч. 1 ст.190 КК України у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;
- за ч. 2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.ч.1,3 ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення вирок суду може бути скасованим за клопотанням потерпілого.
Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1