233 № 233/4988/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області клопотання про продовження запобіжного заходу по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 від 20 червня 2020 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Октябрський, Бєлгородського району, Бєлгородської області, Російської Федерації, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и в :

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 , оскільки 28 лютого 2022 року спливає термін застосування судом даного запобіжного заходу і не перестали існувати обставини, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу останній під час досудового слідства та судового розгляду.
Обвинувачена ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора щодо застосування домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, суд приходить таких висновків.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 28 лютого 2022 року, з покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На поточний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, не завершено, перебуває на стадії судового провадження, строк домашнього арешту відносно ОСОБА_8 закінчується 28 лютого 2022 року.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження клопотання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , суд вважає за доцільне продовжити дію обраного відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, а саме: ризик переховування обвинуваченої ОСОБА_8 від суду з огляду на те, що остання обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі за одне з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, та покарання і процедура виконання покарання може бути визнана ОСОБА_8 більш небезпечними, ніж втеча. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду; ризик незаконно впливати на свідків, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 може змушувати або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків, змусити їх змінити свідчення на свою користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду; ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на поведінку останньої; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки останній інкримінується вчинення двох кримінальних правопорушень, способом небезпечним для багатьох осіб, і запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, неможливо.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їй інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_8 , судом на теперішній час не встановлено. За таких підстав, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, і більш м`який запобіжний захід, з урахуванням існування вищезазначених ризиків, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_8 . Водночас, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, з урахуванням деяких змін внесених до них.
Керуючись ст.ст. 331 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Октябрський, Бєлгородського району, Бєлгородської області, Російської Федерації, терміном по 22 квітня 2022 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
5) заборонити обвинуваченій ОСОБА_8 залишати житло за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, крім випадків отримання медичної допомоги.
Виконання ухвали доручити відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000620 від 20 червня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.
Строк дії ухвали - до 22 квітня 2022 року, включно.
Копію ухвали надіслати/вручити учасникам судового провадження негайно після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді