Справа №212/3703/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 25.04.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з профільною середньою освітою, який не працює, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 24 квітня 2021 року близько о 01.00 годині прийшов до будинку АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в дворі зазначеного будинку ОСОБА_3 побачив автомобіль марки «FORD SIERRA» чорного кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , та в цей час, у нього раптово виник прямий, корисливий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до сховища, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю уваги сторонніх осіб, одразу направився до вказаного автомобіля, з метою здійснення крадіжки чужого майна.

В цей же день, 24 квітня 2021 року, ОСОБА_3 знаходячись в дворі будинку №13 по вул. Мусорського м. Кривого Рогу в Покровському районі, реалізуючи раптово виниклий прямий, корисливий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до сховища та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, попрямував до автомобіля «FORD SIERRA» чорного кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , діючи з корисливих мотивів, за рахунок власної фізичної сили та викрутки, відкрив дверний замок автомобіля та взяв автомобільну магнітолу «alpine CDE-9874E» у сірому металевому корпусі, вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи №1622 становить 1016,67 гривень, яка належна потерпілому ОСОБА_6 , далі останній відкрив із салону автомобіля капот даного автомобіля та взяв акумуляторну батарею «autopart 88 ah 12v 800 a en», вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи становить 1985,51 гривень, яка належна потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на суму 3002,18 гривень.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 29.04.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , за участю захисника, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч. 3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки із іспитовим строком на один рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч. 3 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також наполягала на затвердженні угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, а також обставин, що пом`якшують покарання, як то щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обтяжуючих провину обставин.

За таких обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання із іспитовим строком на один рік, поклавши відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.04.2021 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: акумуляторна батарея «autopart 88 ah 12v 800 a en» та автомобільна магнітола «alpine CDE-9874E», що передані зберігання потерпілому, залишити в розпорядженні власника.

Матеріали досудового розслідування залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1