ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1762/21

Провадження № 1-кп/486/72/2022

04 лютого 2022 року м. Южноукраїнськ
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 05 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000192, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого ТОВ "Альянс" монтажником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 16 лютого 2021 року за ч.1 ст.382 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Восени 2019 року ОСОБА_3 на узбережжі річки Південний Буг, біля санаторію Іскра, розташованого в м.Южноукраїнську Вознесенського району Миколаївської області, виявив металевий штик-ніж часів Великої вітчизняної війни, який відноситься до короткоклинкової холодної зброї колючої дії - багнету до 7,62мм гвинтівки системи Мосіна, зр.1891/1930 р.р. Не маючи ані дійсного, ані уявного дозволу на право поводження з холодною зброєю, усвідомлюючи, що виявлений нам багнет відноситься до холодної зброї, забрав його із собою, приніс додому та зберігав за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив незаконні дії, пов`язані з носінням холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

29 жовтня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000192, внесеного до ЄРДР 05 серпня 2021 року.
Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 263 КК України - 1 рік позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від основного призначеного покарання строком на 2 роки; відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації. Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення запропонованої міри покарання.

В судовому засіданні прокурор зауважив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити угоду, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дозволяють впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, зміст, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також те, що укладення угоди є добровільним.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, заслухавши доводи обвинуваченого, враховуючи думку прокурора та захисника, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між обвинуваченим і прокурором в присутності захисника відповідає вимогам КПК України та КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковані правильно, шкода завдана лише державному інтересу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав вину, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України та ч. 2 ст. 263КК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , підлягає затвердженню.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , не обирався.

Доля речових доказів та документів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 318, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 05 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000192, затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання - 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від основного призначеного покарання строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню Миколаївським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при МВС України судової експертизи холодної зброї СЕ-19/115-21/11218-ХЗ від 19 серпня 2021 року в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню Миколаївським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при МВС України судової експертизи холодної зброї СЕ-19/115-21/11244-ХЗ від 26 серпня 2021 року в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню Миколаївським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при МВС України судово-балістичної експертизи СЕ-19/115-21/11207-БЛ від 25 серпня 2021 року в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 10 (десять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню Миколаївським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при МВС України судової експертизи зброї СЕ-19/115-21/11198-ХЗ від 25 серпня 2021 року в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Речові докази:

- короткоклинкову холодну зброю колючої дії - багнет до 7,62мм гвинтівки системи Мосіна, зр.1891/1930 р.р., який знаходиться в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, знищити;
- 1 шт. боєприпас - 5,6 мм спортивно-мисливський гвинтівковий патрон кільцевого запалення, 43 шт. патронів кільцевого запалення для будівельно-монтажного пістолету, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, повернути ОСОБА_3 , як власнику;
- предмет ззовні схожий на биту, складний ніж госпродарсько-побутового призначення, який передано під зберігальну розписку ОСОБА_3 , залишити як власнику.
Документи залишити в матеріалах судової справи.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з особливостями, встановленими ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1