УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000860 від 25.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

29 вересня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва поштовим зв`язком надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000860 від 25.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме автомобіля марки «Ford-Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , , який належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000860 від 25.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25.09.2021 приблизно о 13 годині 15 хвилин водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Ford-Transit», н.з. НОМЕР_1 рухався по Брест-Литовському шосе, зі сторони м. Житомира в напрямку м. Києва, де навпроти будівлі № 7Б по Брест-Литовському шосе під час маневру перестроювання з середньої смуги руху в крайню праву, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на нерухомий службовий автомобіль патрульної поліції марки «Toyota-Corolla», н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, який стояв в правій смузі руху. Від даного зіткнення вказаний автомобіль «Toyota-Corolla» відкинуло на попереду стоячий автомобіль «Skoda-Rapid», н.з. НОМЕР_3 -5 (реєстрація республіка Білорусь). Крім цього, в результаті зіткнення автомобіль «Toyota-Corolla» відкинуло на пішохода ОСОБА_6 , який перебував біля автомобіля. В результаті вказаної ДТП пішохід ОСОБА_6 , водій автомобіля «Toyota-Corolla» ОСОБА_7 та пасажир автомобіля «Ford-Transit» ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль «Ford-Transit», н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_5 , 2011 року випуску, належить ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця події 25.09.2021 автомобіль «Ford-Transit», н.з. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою АДРЕСА_2 .

25.09.2021 автомобіль «Ford-Transit», н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення належного проведення судових експертиз, збереження речового доказу у стані придатному для подальшого використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, прокурор просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб, оскільки в інший спосіб це зробити неможливо.

Прокурор ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленою про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. У клопотанні просила проводити розгляд справи без її участі. Разом з цим, на електронну пошту суду надійшов лист слідчого у вказаному кримінальному провадженні, зі змісту якого вбачається, що володільця вилученого майна повідомлено про судовий розгляд вказаного клопотання.

Жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, від володільця тимчасово вилученого майна до суду не надходило.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність прокурора та володільця вилученого майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме автомобіля марки «Ford-Transit», н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належитьОСОБА_4 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти арешт на автомобіль марки «Ford-Transit», н.з. НОМЕР_1 , у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000860 від 25.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-автомобіль марки «Ford-Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_4 ,

у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1