Справа №212/8771/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого-судді: ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 0000031 від 12.01.2021 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 19.08.2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:
02 січня 2021 року в нічний час доби, обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, знаходячись біля будинку №15 по вул. Миколи Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу діючи з прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобіля ВАЗ 2107, бежевого кольору, д/н НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-авто товарознавчої експертизи №19/104-10/2/35 становить 29122,84 гривень, який належний ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 відчинив водійські двері. В подальшому реалізуючи прямий умисел та єдину мету спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку власника автомобіля, а також відсутністю інших свідків та очевидців, ОСОБА_3 , проник до салонe вищевказаного автомобіля, після чого за допомогою невстановленого слідством знаряддя, привів його двигун в дію, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь. В результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинений матеріальний збиток на загальну суму 29122,84 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому злочині визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, суду пояснив, що 02.01.2021 року він дійсно угнав з двору будинку АДРЕСА_2 , який потім у себе в гаражу розібрав на запчастини та розпродав.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, інвалідом не являється.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання в мінімальному розмірі, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі, проте на мінімальний строк, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин.
Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.
Крім того, покарання слід призначати із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України з урахуванням покарання, призначеного за останнім вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.08.2021 року у вигляді 5 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення судової-автотоварознавчої експертизи в розмірі 653,80 грн.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді п`яти років та шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його затримання - з 22 квітня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_3 користь держави витрати за проведення судово автотоварознавчої експертизи в сумі 653 гривні 80 копійок.
Речові докази: державні номерні знаки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України. Особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1