Справа № 191/3162/20
Провадження № 1-кп/191/262/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 11.07.2020 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у період часу з 23 січня 2020 року по березень 2020 року (більш точної дати та часу не встановлено) перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , яке на підставі усної домовленості винаймав у власника вищевказаного домоволодіння ОСОБА_10 , та достовірно знаючи, що у приміщенні вказаного будинку знаходяться цінні речі, які належать ОСОБА_10 , у ОСОБА_4 раптово виник єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 23 січня 2020 року, перебуваючи у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , таємно повторно з кімнати вказаного будинку викрав бензинову пилу марки «Сургут» БП-45/2800, вартість якої встановити не надалось можливим, яка належить ОСОБА_10 та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, у лютому 2020 (більш точної дати та часу встановити на вдалося), перебуваючи у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , таємно повторно з кімнати вказаного будинку викрав телевізор марки « Rainford » ТVF-7486 у корпусі сірого кольору, вартістю 566 гривень 67 копійок, телевізійний тюнер Т2 марки Eurosky ES-15, вартістю 240 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_10 .

Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину пішов та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний, раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, у березні 2020 року (більш точної дати та часу слідством встановити на вдалося), перебуваючи у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , таємно повторно з кімнати вказаного будинку викрав мийку високого тиску «Karcher К2.105», вартістю 1250 гривень 00 копійок, автомобільний двигун від автомобіля ВАЗ 2103, вартістю 8780 гривень 45 копійок, чавунні батареї у кількості 2 штук, вартістю 724 гривень 95 копійок, з викраденим майном з місця вчинення злочину пішов та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 11562 гривень 07 копійок.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище. Цивільний позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Потерпілий ОСОБА_10 в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що цивільний позов підтримує повністю та просив задовольнити. Раніше в судовому засіданні надав показання , які підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення так, як вони викладені вище.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 185 КК України,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується негативно, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд приходить до наступного.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.
В позовній заяві потерпілий ОСОБА_10 просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 18245,42 грн., а саме: вартість бензинової пили «Сургут» БП-45/2800 - 650,00 грн; вартість телевізійного тюнеру Т2 марки «Eurosky ES-15» - 240,00 грн.; вартість автомобільного двигуна від автомобіля ВАЗ -2103 - 8780,45 грн.; вартість чавунних батарей у кількості 2 штук - 724,95 грн.; а також витрати за комунальні послуги: за постачання питної води - 932,60 грн., за постачання природного газу - 5452,80 грн., за постачання електроенергії - 1464,62 грн.
Суд, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
Суд вважає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Висновком експерта за результатами проведення судово-автотоварознавчої експертизи №19/104-10/2/248 від 29.07.2020 встановлена ринкова вартість двигуна автомобіля моделі ВАЗ 2103 у розмірі - 8780,45 грн.
Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №19/104-10/1/665 від 28.07.2020 встановлена вартість телевізора марки « Rainford » ТVF-7486 у корпусі сірого кольору, у розмірі 566,67 грн.; мийки високого тиску марки «Karcher К2.105» у розмірі - 1250,00 грн.; телевізійного тюнера Т2 марки Eurosky ES-15, у розмірі - 240,00 грн.; чавунних батарей у кількості 2 шт. (10 секцій та 5 секцій) у розмірі - 724,95 грн.

На підтвердження вартості бензинової пили марки «Сургут» БП-45/2800 потерпілим надано роздруківку з інтернет-сайту про продаж аналогічної пили за суму 650,00 грн..

Але зазначена роздруківка не може бути визнана судом належним доказом, оскільки не містить інформації щодо вартості бензинової пили станом на час вчинення злочину, та повних технічних характеристик викраденого майна.

Крім того, телевізійний тюнер Т2 марки Eurosky ES-15 разом з телевізором марки « Rainford » був вилучений у обвинуваченого на стадії досудового розслідування у робочому стані та підлягає поверненню потерпілому.

Таким чином, позов потерпілого ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню в розмірі 9505,40 грн., що складається з документально підтвердженої вартості двигуна автомобіля моделі ВАЗ 2103 - 8780,45 грн. та вартості чавунних батарей у кількості 2 шт. - 724,95 грн.
В частинні стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат за комунальні послуги, а саме: за постачання питної води в розмірі 932,60 грн., за постачання природного газу у розмірі 5452,80 грн., та за постачання електроенергії в розмірі 1464,62 грн., то в цій частині позову слід відмовити, оскільки ці вимоги не є предметом кримінального провадження за ч.2 ст.185 КК України та належать до цивільно-правових відносин, з приводу яких власником орендованого майна може бути пред`явлений позов в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи та судово-автотоварознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь експерта.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази телевізор марки « Rainford » ТVF-7486 у корпусі сірого кольору та дистанційний пульт до нього; телевізійний приймач Т-2 марки «Eurosky ES-15» з приєднаним до нього дротом живлення у корпусі чорного кольору, які передані на відповідне зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Синельниківського РУП, квитанція №111119 повернути потерпілому ОСОБА_10 ; мийку високого тиску «Karcher К2.105» залишити у власності потерпілогоОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи №19/104-10/2/248 від 29.07.2020 у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп., та витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №19/401-10/1/665 від 28.07.2020 у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальні збитки в розмірі 9505 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ять) гривень 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1