233 № 233/4823/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000442 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-
в с т а н о в и в:
До Костянтинівського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що СД ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000442 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2021 до ЧЧ відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, надійшла заява про те, що 23.10.2021 біля буд. № 486 по вул. О. Тихого м. Костянтинівка Донецької області працівниками патрульної служби поліції був зупинений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив на вимогу водійське посвідчення, яке виявилось невстановленого зразку.
Даний факт внесено до ЄРДР за № 0000442 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Так, 23 жовтня 2021 року, в період часу з 12 години 05 хвилин по 12 годин 50 хвилин, проведено огляд місця події ділянки місцевості, в ході якого присутній під час вказаної слідчої дії ОСОБА_4 добровільно надав для огляду річ, яка знаходились при ньому та пояснив, що у 2012 році у м. Донецьк він у малознайомого за грошову винагороду придбав водійське посвідчення на своє ім`я, яке було вилучено, а саме: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вилучене відповідно до ст. 237 КПК України до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області під час огляду посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.2 ст.167 КПК України вважається тимчасово вилученим майном, яке долучене до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.
Відповідно до обставин кримінального провадження вищевказане посвідчення водія, під час проведення огляду місця події, є знаряддям злочину, яке перебувало в фактичному володінні ОСОБА_4 , та має доказове значення для встановлення об`єктивної істини при розслідування зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим з метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення підлягає арешту.
Беручи до уваги вищезазначене та що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має суттєве значення по кримінальному провадженню, а також, що незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вищезазначеного майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні якої перебуває вказана річ, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, знищити та використовувати його, прокурор просив накласти арешт на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання за викладених в ньому обставин.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином шляхом телефонограми, яку отримав особисто, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою у розгляді клопотання.
Вивчивши доводи клопотання та надані до суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна, з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що СД ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000442 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за фактом того, що 23.10.2021 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобіем марки Mercedes-Benz Sprinter 311 cdi, д.н. НОМЕР_1 , було виявлено посвідчення водія на його ім`я серії НОМЕР_2 , видане ВРЕР-2 м. Донецьк, що містить ознаки підробки та яким він користувався.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000442 від 23 жовтня 2021 року, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Згідно з ч.3 ст.233 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно, зокрема, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Вивчивши доводи клопотання та надані до суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна, з огляду на таке.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Постановою дізнавача СД Костянтинівського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 від 23.01.2021 року визнано речовим доказаом у кримінальному провадженні №0000442 від 23 жовтня 2021 року: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , видане ВРЕР-2 м. Донецьк.
В поданому клопотанні доведено, що встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметом, що було об`єктом кримінально протиправних дій.
Повернення посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ВРЕР-2 м. Донецьк власнику може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки у разі повернення зазначеного майна власнику можуть бути вчиненні дії, направлені на його приховування, пошкодження чи знищення, що взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені.
Враховуючи вищевикладене, подане клопотання про арешт майна є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 167, 170 - 173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000442 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене під час огляду місця події, ділянки місцевості, поблизу будинку № 486 по вул. О.Тихого м. Костянинівка Донецької області від 23.10.2021 та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000442 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме: на водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , видане ВРЕР-2 м. Донецьк, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження, тимчасово позбавивши можливості особи, у володінні та власності якої перебуває вказане посвідчення водія відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Вищевказане арештоване майно зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000442 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_3 , власнику майна ОСОБА_4 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1