Справа № 690/239/21
Провадження № 1-кп/690/100/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000423 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне друге Обухівського району Київської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, освіта середня спеціальна, має інвалідність І групи, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 13.04.2021 року у дообідній час, більш точно час у ході судового розгляду не встановлено, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з метою його подальшої реалізації та особистого збагачення, таємно, переконавшись у відсутності власника такого майна, та те, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через ворота, що слугують входом, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та викрав звідти металеву вуличну велопарковку на 6 секцій, вартість якої становить 1 133 грн. 33 коп., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 в розмірі 1 133 грн. 33 коп.

Він же, 20.04.2021 року близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , зі згоди її власника ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з метою його подальшої реалізації та особистого збагачення, таємно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_6 спав, шляхом вільного доступу, викрав його мобільний телефон «Samsung Galaxy A10», чорного кольору (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 ), який лежав на тумбі в коридорі, вартість якого становить 2 137 грн. 50 коп., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 в розмірі 2 137 грн. 50 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений вказав суду, що визнає свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вказано, що дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.
З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого і ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням відповідних письмових доказів, які підтверджують: обставини щодо подій кримінальних правопорушень; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, форму вини, мотив і мету вчинення кримінальних правопорушень; вид і розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями; місцезнаходження речових доказів; розмір процесуальних витрат, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та надав суду показання за змістом яких він у дообідній час 13.04.2021 року йшов по вул. Залізничній у м. Ватутіне у власних справах, та проходячи повз одне з домоволодінь, побачив на подвір`ї металеву велопарковку, яку вирішив викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він через ворота зайшов на територію подвір`я та викрав звідти металеву велопарковку, яка не була прикріплена, та взявши її на плече вийшов з подвір`я, і через залізничні колії пішов у напрямку пунктів прийому металобрухту, але там відмовились приймати цю металоконструкцію. Через деякий час до пункту прийому металобрухту приїхали працівники поліції, яким він добровільно видав викрадену велопарковку.

Також надав показання, що ОСОБА_7 20.04.2021 року запросив його до себе додому пообідати, на що він погодився. Пообідавши ОСОБА_8 заснув, а він побачив у коридорі на тумбі його мобільний телефон Samsung чорного кольору, та скориставшись тим, що ОСОБА_8 спить викрав цей телефон, і пішов у власних справах. Потім він продав викрадений телефон своєму знайомому за 1 000 грн.

Додатково зазначив, що він усвідомлює протиправність вчинених дій та щиро розкаюється у вчиненому, а також йому соромно за вчинене, оскільки хотів витратити кошти від продажу викраденого майна на продукти харчування, та на даний час він проходить реабілітацію після перенесеного інсульту.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру до нього.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру до нього.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, потерпілим від якого є ОСОБА_5 , крім визнавальних показань обвинуваченого, також підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, та безпосередньо досліджені в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2021 року внесено відомості про кримінальне провадження № 0000423 за заявою ОСОБА_5 про те, що невідомою особою з подвір`я його домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , викрадено металеву конструкцію для тримання велосипедів.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_3 від 13.04.2021 року ним, у присутності двох осіб, добровільно видано працівникам поліції металеву підставку для велосипедів, яку він викрав та намагався здати в пункт прийому металобрухту, яку 14.04.2021 року оглянуто слідчим та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також 29.04.2021 року передано на зберігання ОСОБА_5 під розписку.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 14.04.2021 року та фототаблиці до нього встановлено, що конструкція металевої велопарковки має 6 секцій, видимі пошкодження відсутні.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.04.2021 року свідком ОСОБА_9 серед 4 фотографій осіб чоловічої статі за рисами обличчя впізнано чоловіка на фотографії № 1 ( ОСОБА_3 ), який хотів продати йому металеву вуличну велостоянку.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.05.2021 року свідок ОСОБА_10 серед 4 фотографій осіб чоловічої статі за рисами обличчя на фотографії № 3 ( ОСОБА_3 ) впізнано чоловіка, який хотів продати їй металеву вуличну велостоянку.
Згідно висновку експерта від 29.04.2021 року № СЕ-19/124-21/5477-ТВ ринкова вартість бувшої у користуванні, придатної для використання за призначенням, без пошкоджень металевої вуличної велопарковки на 6 секцій, станом на 13.04.2021 року становила 1 133,33 грн. Витрати на проведення вказаної експертизи склали 653 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою від 29.04.2021 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.04.2021 року та фототаблиці до нього, проведеного на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , зі згоди власника ОСОБА_5 , встановлено, що територія даного домоволодіння огороджена високим дерев`яним парканом, на кам`яному підвищені, з металевими воротами, а металева конструкція для паркування велосипедів розміщувалась праворуч від входу в будинок до якого від воріт вимощена бетонна доріжка.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, потерпілим від якого є ОСОБА_6 , крім визнавальних показань обвинуваченого, також підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, та безпосередньо досліджені в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2021 року внесено відомості про кримінальне провадження № 0000497 за заявою ОСОБА_6 про те, що 26.05.2021 року близько 13 год. 00 хв. невідомою особою з його квартири викрадено мобільний телефон Samsung «Galaxy A10», чорного кольору, з сім-картою НОМЕР_4 .
Відповідно до заяви ОСОБА_11 від 05.05.2021 року ним, у присутності двох осіб, добровільно видано працівникам поліції мобільний телефон Samsung Galaxy» чорного кольору, який він придбав у ОСОБА_12 за 1 500 грн., який йому потім повернуто під розписку.
Постановою слідчого від 12.05.2021 року в кримінальному провадженні № 0000497 уточнено дату вчинення кримінального правопорушення, яка вказана в процесуальних документах з 26.04.2021 року на 20.04.2021 року.

Відповідно до змісту протоколу обшуку від 17.05.2021 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.05.2021 року, ОСОБА_11 добровільно видав мобільний телефон «Samsung Galaxy А10» чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який вилучено.
Згідно висновку експерта від 25.05.2021 року № СЕ-19/124-21/6689-ТВ станом на 20.04.2021 року ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy A10» чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , могла становити 2 137,50 грн. Витрати на проведення вказаної експертизи склали 686 грн. 48 коп., що підтверджується довідкою від 25.05.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, зясувавши у ході судового розгляду всі обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена в повному обсязі, та сумніви в суду щодо вказаного відсутні.

При ухваленні вироку судом враховуються висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені в постанові від 19.11.2018 року в справі № 205/5830/16-к, про те, що огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 внаслідок якого потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків у розмірі 1 133 грн. 33 коп., суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 внаслідок якого потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків в розмірі 2 137 грн. 50 коп., суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях під тиском беззаперечних доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення ним протиправності вчинених діянь та сорому за вчинене.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно змісту характеристики Ватутінського міської ради від 16.04.2021 року компрометуючі дані відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні, заяв та скарг відносно нього від сусідів не надходило.
У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що щиро кається у вчиненому, усвідомлює протиправність вчинених діянь, просив призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, оскільки нещодавно переніс інсульт та в зв`язку з цим проходить курс реабілітації.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, також враховує: суспільну небезпеку, кількість, обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які класифікуються як нетяжкий (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкий (ч. 3 ст. 185 КК України) злочини, тяжкість наслідків, що настали, для потерпілих; особу винного, який має інвалідність І групи; позицію потерпілих щодо відсутності претензій до обвинуваченого, які залишили міру покарання на розсуд суду; думку прокурора про призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення від його відбування з випробуванням з мінімальним іспитовим строком.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком наближеним до мінімального, визначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України звільнення від його відбування з випробуванням, якщо він упродовж іспитового строку, визначеного судом, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, з переліку, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи, що подальше його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства, а також, що саме така міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою та справедливою для нього.
Загальний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, становить 3 270,83 грн.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 1 340 (одна тисяча триста сорок) грн. 28 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, підстави для їх обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 51, 65, 66, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком 1 (один) рік, за ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстави для обрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази, а саме:

металеву підставку для велосипедів залишити в розпорядженні власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
мобільний телефон «Samsung Galaxy А10» чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне друге Обухівського району Київської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 25.08.2020 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1 340 (одна тисяча триста сорок) грн. 28 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку суду.

Суддя ОСОБА_1