Справа № 212/7345/19
1-кп/214/547/21
У Х В А Л А
про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

09 грудня 2021 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про зміну обвинуваченому існуючого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пославшись при цьому на те, що обвинувачений, перебуваючи під домашнім арештом у нічний час, порушив його умови, а саме не повідомив суд про зміну визначеного в ухвалі суду місця проживання та фактично там не проживає, що відносно обвинуваченого перебувають кримінальні провадження на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси та у Личаківському районному суді Львівської області, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що обвинувачений тривалий час перебував у розшуку під час досудового розслідування, що обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання в м. Кривому Розі, не працює та не має міцних соціальних зв`язків, а тому, перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду або у незаконний спосіб впливати на потерпілу та свідків.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора у зв`язку з його необґрунтованістю, пояснивши суду, що він особисто не змінював місце проживання, за яким згідно ухвали суду він перебуває під домашнім арештом, оскільки у нього з господаркою квартири виник конфлікт у зв`язку з несвоєчасною сплатою за оренду житла, що він постійно добровільно з`являється у судові засідання по першому виклику суду, що ніяких правопорушень за час перебування під домашнім арештом він не вчиняв, що зараз він знайшов інше житло, за яким буде продовжувати знаходитись під домашнім арештом.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд не задовольняти клопотання прокурора, як передчасне, за обставин, повідомлених обвинуваченим та просив суд допитати в якості свідка особу, яка готова надати обвинуваченому житло за адресою: АДРЕСА_1 , щоб упевнитись, що у обвинуваченого є місце, де він буде перебувати під домашнім арештом.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту з приводу обставин, повідомлених обвинуваченим, суду показав, що володіє 1/2 часткою квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що він згоден надати обвинуваченому безкоштовно у користування свою частку у вказаній квартирі, що його мати, яка володіє.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання з додатками та матеріали кримінального провадження, приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Загальним правилом у практиці Європейського суду з прав людини є те, що особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання цієї особи під вартою.

Отже, саме держава в особі слідчого чи прокурора, які звертаються з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Так, у своєму рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що питання розумності тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно та має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, рівня переконливості аргументів заявника, викладених в його клопотанні про звільнення, що суди при вирішенні питання про тримання особи під вартою не повинні спиратись на суто абстрактний довід, враховуючи лише тяжкість скоєного, а також, що після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою.

11 жовтня 2021 року ухвалою цього суду продовженообвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 години до 06 години за його місцем проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , на два місяці, а саме до 18 жовтня 2021 року включно та покладено на обвинуваченого обов`язки носити електронний засіб контролю, не відлучатись без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу, прибувати до суду за його першим викликом, повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації, не залишати з 22 години до 06 години приміщення квартири АДРЕСА_3 , а також було заборонено обвинуваченому спілкуватися з потерпілою та свідками в будь-який спосіб.

Однак, як було встановлено у судовому засіданні, на цей час обвинувачений не може проживати за вказаною адресою у зв`язку з виникненням конфлікту із його власником, однак може проживати в іншій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 часткою якої володіє ОСОБА_6 , що було підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та який надав згоду на проживання в ній обвинуваченого.

Разом з тим, після зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, останній постійно прибуває в судові засідання за першим викликом суду, і відомостей про те, що обвинувачений свідомо та без поважних причин порушує умови домашнього арешту, до суду не надходило, а також до суду не надходило відомостей про вчинення обвинуваченим будь-якого правопорушення, а відтак суд уважає клопотання прокурора про зміну існуючого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою передчасним, оскільки з боку прокурора не наведено переконливих доказів існування зазначених ним ризиків, а тому суд приходить до висновку про продовження відносно обвинуваченого існуючого запобіжного заходу, що, на думку суду, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 183, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22 години до 06 години за його місцем проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці, а саме до 09 лютого 2022 року включно із покладенням на нього наступних обов`язків:

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатись без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу;

- прибувати до суду за його першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- не залишати з 22 години до 06 години приміщення квартири АДРЕСА_5 .

Заборонити ОСОБА_4 спілкуватися з потерпілою та свідками у будь-який спосіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14 грудня 2021 року.