УХВАЛА

22 грудня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт.
В обґрунтування клопотання зазначає, що Згідно матеріалів кримінального провадження вбачаться, що у ході вивчення матеріалі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 здійснювали приватизацію земельних ділянок безоплатно за рішенням органів місцевого самоврядування. В подальшому дані земельні ділянки продавалися за договорами купівлі-продажу третім особам. Після чого зазначені особи повторно зверталися до органів місцевого самоврядування за отриманням земельних ділянок того ж вид безоплатно. Разом з тим, згідно норм Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Так, вказане свідчить, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повторно використано своє право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва та, як наслідок, незаконно отримано у власність земельну ділянку площею 0,12 га.
За даним фактом 15.12.2021 до ЄРДР внесено відомості за № 0000061 та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 19 травня 2014 року за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстровано права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га к.н.:09:008:0039 на території Шубківської сільської ради Рівненського району з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про право власності, серія та номер: / НОМЕР_2 , видане 19.05.2014 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 06.12.2013 №РВ/:09:008/00000481.
В подальшому, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 від 30.09.2015. виданого на підставі рішення Рівненської міської ради від 17.09.2015 №5678 за ОСОБА_4 30 вересня 2015 роук зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, к.н. :01:034:0059 на території міста Рівного з цільовим призначенням для індивідуального садівництва.
01 жовтня 2015 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 837, відчужив земельну ділянку на користь ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідно до інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка площею 0,12 га, к.н. :01:034:0059 ОСОБА_9 .
Отже, враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що земельна ділянка площею 0,12 га, к.н. :01:034:0059 є об`єктом кримінально протиправних дій, є доказом злочину і в подальшому відносно неї може бути застосовано спеціальна конфіскація у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскація у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можлива конфіскація майна.
Дана земельна ділянкамає суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, а саме використання як доказу, і не накладення арешту на данемайно може призвести до його зникнення, втрати чи пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задоволити.
Накласти арешт на земельна ділянка площею 0,12 га, к.н. :01:034:0059, що перебуває у власності ОСОБА_8 .
Встановити заборону володільцю (власнику), чи будь-якій іншій особі, на відчуження, розпорядження та користування вилученими речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні;
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1