Справа №293/908/21
Провадження №1-кп/293/261/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , наказ № 115к від 15.03.2021

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Черняхів кримінальне провадження №0000606 від 06.04.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торчин Коростишівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одружений, не працюючого, інвалідності не має, раніше судимого:

-вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.07.2020 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один)рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

-вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.01.2021 за ч.2 ст. 263 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

-вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.08.2021 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (три) місяці

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.01.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Даний вирок направлено на виконання до Черняхівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області .

З метою виконання вироку ОСОБА_4 був запрошений до Черняхівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" і 26.02.2021 ознайомлений з порядком відбування покарання у виді громадських робіт. Також цього дня йому вручене направлення на відбування громадських робіт до Черняхівської селищної ради. Згідно направлення ОСОБА_4 мав приступити до громадських робіт 01.03.2021.

При цьому обвинувачений, при ознайомленні з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

26.02.2021 селищний голова Черняхівської селищної ради видав розпорядження № 32, яким прийняв до виконання вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.01.2021, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, та визначив, що контроль за виконанням цього розпорядження здійснюватиме староста Сліпчицького старостинського округу ОСОБА_5 . Також він визначив перелік об`єктів, на яких засуджений буде відбувати громадські роботи, та види громадських робіт.

В свою чергу селищний голова Черняхівської селищної ради склав графіки відпрацювання громадських робіт, відповідно до яких, на підставі ч.2 ст. 38 Кримінально-виконавчого кодексу України, визначив, що ОСОБА_4 повинен відпрацювати з 08 год.00 хв. по 12 год.00хв. З даним графіком ОСОБА_4 був ознайомлений.

Протягом березня 2021 ОСОБА_4 , з 01.03.2021 по 31.03.2021 мав відпрацювати 88 годин, з яких фактично відпрацював 48 годин, а саме: 02.03.2021, 03.03.2021, 04.03.2021, 05.03.2021, 09.03.2021, 10.03.2021, 11.03.2021, 12.03.2021, 15.03.2021, 24.03.2021, 25.03.2021, 31.03.2021. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст. 36, 37 КВК України, ОСОБА_4 з 01.03.2021 по 31.03.2021 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 01.03.2021, 16.03.2021, 17.03.2021, 18.03.2021, 19.03.2021, 22.03.2021, 23.03.2021, 26.03.2021, 29.03.2021, 30.03.2021. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_4 , без поважних причин часу протягом березня 2021 складає 40 годин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав частково. Зазначив, що не спеціально ухилявся від громадських робіт, а через певні обставини. Надав показання про те, що про деякі з випадків невиходу на відпрацювання повідомляв старосту ОСОБА_5 , однак точних дат, у які повідомляв старосту вказати не може. Причиною такого невиходу вказав, що у ці дні хворів, однак підтверджуючих документів не має, так як не звертався до медичних установ.

Разом з тим вказав, що 24,25,26 березня 2021 не був на відпрацюванні через обставини за місцем роботи. Пояснив, що підтверджуючих документів про те, що був на роботі і повідомляв про це старосту у нього немає.

ОСОБА_4 підтвердив, що був ознайомлений з графіком відпрацювання громадських робіт, проте не знав чи його можна змінити. Підтвердив, що органом пробації попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від покарання у виді громадських робіт.

Просив суд суворо не карати.

Незважаючи на фактичне часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України, його вина повністю доведена та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та безпосередньо досліджених судом під час судового розгляду, а саме показаннями свідка та письмовими доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що працює на посаді старости Сліпчицького старостинського округу. Пояснив , що розпорядженням селищного голови Черняхівської селищної ради Житомирської області його було визначено відповідальним з контролю виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.

Показав, що ОСОБА_4 допускав неявки на відпрацювання громадських робіт, однак про причини неявки не повідомляв та підтверджуючих документів про поважність причин такої неявки не надавав. Водночас зауважив, що у разі виходу на відпрацювання громадських робіт роботу виконував сумлінно.

Також свідок пояснив, що у разі нез"явлення ОСОБА_4 на відпрацювання про такі факти повідомлявся орган пробації шляхом складення відповідних довідок.

Як вбачається з вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 18 січня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 263 КК України та призначене покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Вирок набрав законної сили 18.02.2021 (а. с.52-53).

Відповідно до направлення Черняхівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській визначено, що ОСОБА_4 повинен приступити до відбування покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.01.2021 у вигляді 120 годин громадських робіт з 01.03.2021. (а.с. 55).

Розпорядженням Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області № 32 від 26.02.2021 "Про направлення засудженого на виконання громадських робіт" вирішено: направити засудженого ОСОБА_4 для відбуття призначенгого йому Черняхівським районним судом покарання у вигляді 120 годин громадських робіт; контроль за виконанням цього розпорядження покладено на старосту Сліпчицького старостинського округу ОСОБА_6 (а.с. 57).

Погодженням між органом пробації та Черняхівською селищною радою визначено, що ОСОБА_4 буде відпрацювувати призначені судом громадські роботи на території Черняхівської селищної ради по благоустрою с.Сліпчичі; буде виконувати роботу по 4 години в день з 8 год. до 12 год. крім вихідних днів (а.с.58)

01.03.2021 Черняхівською селищною радою Житомирської області затверджений графік виходу на роботу засудженого, до якого застосовано покарання у виді громадських робіт у період з 01.03.2021 по 31.03.2021 (а.с. 59)

23.03.2021 ОСОБА_4 був попереджений про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та про кримінальну відповідальність в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарння (а. с. 63).

26.03.2021 складений акт перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт, яким підтверджено факт того, що засуджений ОСОБА_4 26.03.2021 об 09:30 год був відсутній на місці відбування покарання (а.с. 65).

Факт нез"явлення ОСОБА_4 01,16,17,18,19,22,23,26,29 та 30 березня 2021 року на відпрацювання громадських робіт без пояснення причин відсутності підтверджуються відповідними довідками за підписом особи, відповідальної за контроль відбування ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт (а. с.60,61,62,64,66,67,68).

Табелем виходу на роботу ОСОБА_4 за березень 20201 року встановлено, що засуджений ОСОБА_4 протягом вказаного періоду відпрацював 48 годин громадських робіт (а. с. 69).

Довідкою Сліпчицького старостинського округу Черняхівської селищної ради Житомирської області також підтверджено, що ОСОБА_4 відпрацював 48 годин громадських робіт у берерзні 2021 року (а. с. 70).

Згідно довідок № 538 від 12.04.2021 виданих КНП "Черняхівське територіальне медичне об`єднання" Черняхівської селищної ради та № 179 від 12.04.2021 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Черняхівської селищної ради підтверджено, що ОСОБА_4 за медичною допомогою у період з 01.03.2021 по 30.03.2021до даних установ не звертався (а.с. 71,72).

Згідно з Довідкою органу пробації про відбутий засудженою особою час покарання встановлено, що станом на 05.07.2021 ОСОБА_4 відбув покарання (громадські роботи) у повному обсязі та знятий з обліку органу пробації 22.06.2021 у зв"язу з відбуттям покарання (а.с.78).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є, зокрема, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому та безпосередньому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про те, що винна обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, знайшла своє повне підтвердження та доведення в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

При призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України є проступном, особу обвинуваченого, який раніше судимий, повністю відбув покарання за вироком від 18.01.2021 у виді громадських робіт станом на момент ухвалення даного вироку та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, за місцем проживання характеризується посередньо, неповнолітніх дітей на утримані не має, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

Обставин, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При цьому суд виключає з числа обставин, які пом`якшують покарання, щире каяття ОСОБА_4 у скоєному, про що було зазначено в обвинувальному акті, оскільки в ході судового розгляду ОСОБА_4 фактично вину визнав, однак заперечував, що навмисно ухилявся від виконання покарання у вигляді громадських робіт, однак судом у ході розгляду справи не встановлено таких обставин, що виключає можливість щирого каяття.

Обставиною, що відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, ураховуючи вимоги ст. 65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого,суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України.
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.08.2021 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 місяці, тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України та з урахуванням норм ст. 72 КК України.
Водночас, суд не вбачає підстав для призначення покарання за сукупністю за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.01.2021, за яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, оскільки станом на момент постановлення даного вироку ОСОБА_4 не має невідбутої частини покарання за вказаним вироком.
Визначене покарання у виді арешту, на думку суду, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Суд вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, в судовому засіданні при дослідженні даних про обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Цивільний позов у встановленому законом порядку не пред`явлено.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Отже, ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, тому підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не убачає.

IV Рішення щодо речових доказів
Речові докази у даному кримінальному проваджені відсутні.

V Процесуальні витрати
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одиного) місяця арешту.

2.Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.08.2021 року і у відповідності до п. 1 ч.1 ст 72 КК України, із розрахунку один день позбавлення волі за один день арешту, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) 4 (чотири) місяці позбавленн волі.

3. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

4. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

4. Речові доказ по справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7 Лось