Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2526/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника ТОА «Системи технологій» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2021 року,
в с т а н о в и в:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном: стенд-пульт П104М1У, стенд-пульт П1042-У, стенд-пульт П1043- У,стенд-пульт П1044-У,стенд-пульт ПІ045- У, стенд-пульт П1046-У, стенд-пульт П1047-У, стенд-пульт П1071-У, стенд-пульт П1072-У, стенд-пульт П1073-У, стенд-пульт П1074-У. стенд- пульт П1075-У, стенд-пульт ПР1-У, стенд-пульг П1092-У, стенд-пульт П1072-У, стенд-пульт ПР2-У, стенд-пульт ПІ 031-У. стенд-пульт НОМЕР_1 , стенд-пульт ПІ03З-У, стенд-пульт П1089-У, стенд-пульт П1080-У, стенд-пульт П1081-У, стенд-пульт П1082-У, стенд-пульт П1083-У. стенд- пульт П1085М1-У, стенд-пульт П1086-У, стенд-пульт П10381-У, стенд-пульт ППК-Н, стенд- імітатор ИУК-61А, стенд-пульт П1058-У, стенд-пульт СНП-5, стенд-пульт П1051-УК, стенд- пульт П1052 -УК, стенд-пульт П1053 -У, стенд-пульт С-УК91М-У, стенд-пульт П1055-У, стенд- пульт П1050-У, стенд-пульт П1056-У, стенд-пульт П1064-У, стенд-пульт П1063М-У, стенд- пульт НОМЕР_2 , стенд-пульт НОМЕР_3 , стенд-пульт П1061-М, стенд-пульт СГШН-1, стенд-пульт СГШН-2, стенд-імітатор НОМЕР_4 , стенд-імітатор ИУ-1, стенд-імітатор НОМЕР_5 , стенд-імітатор ИУК-31, стенд-імітатор ИУК-61М1, стенд-імітатор ИУК-62М1, стенд-імітатор ИУК-65, стенд- імітатор ИУК-69М. стенд-імітатор ИУК-68М1, стенд- імітатор ИУ-Б. стенд-імітатор ИЦМ-35М, стенд-імітатор ИЦМ-35М, яке належить ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Промінь», що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н. Волицька ОТГ, с.Новоівницьке, вул. Лісова, 16, з метою збереження речових доказів та залишити на відповідальне зберігання зазначене стендове обладнання на ораторії ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Проміні,», що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н. Волицька ОТГ, с.Новоівницьке, вул. Лісова, 16.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про арешт майна у кримінальному провадженні №0000215 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.
При цьому, звертає увагу на те, що ДП "Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання "Промінь" з 2008 року не має жодного відношення до вищеперерахованих стендів - пультів, а тому жодних їх прав не може бути порушено, навпаки, ДП "Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання "Промінь" по відношенню до цього майна має лише обов`язок - виконати рішення суду та повернути вказане майно ТОВ "Системи технологій", адже Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11 серпня 2021 року в справі №906/521/20 та Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року встановлено, що майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою слідчого судді (всі перераховані стенди-пульти), належить ТОВ "Системи технологій".
Зокрема, було встановлено, що 10.11.2008 року Казенне підприємство "Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання "Промінь" уклало договір №12 на проведення оцінки майна згідно додатків №1 та №2 з метою визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для продажу, відчуження. За Біржовою угодою №35 від 28.11.08 продавець - Казенне підприємство "Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання "Промінь" в особі директора ОСОБА_8 продав, а покупець - ТОВ "Системи технологій" в особі директора ОСОБА_9 купив на підставі договору по організації проведення продажу майна №17 від 28.11.08 - блоки, запасні частини та обладнання. На підставі вказаних дій сторонами оформлено Накладну №1146 від 12.12.08 до Біржової угоди №35 від 28.11.08 на передачу обладнання з виробу 5В43А та його складових частин, всього 459 найменувань.
Вироком Корольовського районного суду м.Житомир від 22.09.2010 засуджено ОСОБА_8 за те, що під час тимчасового виконання обов`язків директора Казенного підприємства "Промінь" він уклав договір №17 від 28.11.2008 року із Житомирською філією ТБ" Всеукраїнська біржа нерухомості" про поставку військового майна - виробу ПРБ 5В43 А, для його продажу. В той же день, за результатами проведення публічних торгів підсудний ОСОБА_8 в одному із приміщень вказаної філії уклав біржові угоди від 28.11.2008, серед яких Біржова угода №35 із ТОВ "Системи Технологій" на продаж блоків, запасних частин та обладнання. У період з 28.11.08 по грудень 2008 підсудний ОСОБА_8 передав на території КП "Промінь" підприємству ТОВ "Системи Технологій" вказане майно.
А вже через 10 років ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді директора ДП «Промінь» підробив облікові документи на це майно та привласнив вказані стенди - пульти вартістю на даний час понад 2 мільйони гривень, незважаючи на те, що це майно було придбано ТОВ «Системи технологій» ще в 2008 році за біржовими угодами, і ці обставини доведені у вироку Корольовського районного суду міста Житомир.
Такими діями ТОВ «Системи технологій» завдано збитків на суму понад 2 мільйони гривень.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11 серпня 2021 року в справі №906/521/20 та Постановою Північно- Західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року зобов`язано ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання "Промінь"» (13419, Житомирська обл, Андрушівський р-н, с.Новоівницьке, код 31599777) повернути ТОВ "Системи технологій" (01025, м.Київ, вул.Володимирська, 7, офіс 1, код 35649433) майно - стенди - пульти, перераховані в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.
При цьому, слідчому судді не були відомі обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили: вирок Корольовського районного суду м.Житомир від 22.09.2010 щодо засудження ОСОБА_8 ; рішення Господарського суду Житомирської області від 11 серпня 2021 року в справі №906/521/20; постанова Північно- Західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року в справі №906/521/20. Всі ці обставини навмисно замовчують представники ДП «Промінь» з корисливих мотивів.
Наголошує, що клопотання слідчого не містить відомостей, зазначених в ст.170 КПК України, як і не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, не містить посилань і на заявлений цивільний позов. Звертає увагу, що відповідно до ст. 96-3 КК України, у кримінальному провадженні за ч.2 ст.364 КК України не передбачено застосування заходів кримінально- правового характеру до юридичних осіб, а також конфіскації майна чи спеціальної конфіскації.
Посилаючись на зазначене, вважає, що ухвала слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2021 року є незаконною, такою що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційний доводів захисника, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.
У відповідності до матеріалів судового провадження №935/2526/21 (а.п.1-8), в провадженні Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону перебуває кримінальне провадження №0000215 від 21.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ДП «ЖРЗРТО «Промінь» в 2015 році, шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів - договору оренди, внесли завідомо неправдиві відомості про передачу державного майна на користь ТОВ "Системи технології", внаслідок чого державі в особі ДП "Промінь" спричинено тяжкі наслідки.
21.07.2020 відомості за вказаним фактом внесенні до ЄРДР за №0000215, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Ст.слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області винесено постанову про визнання речовими доказами стендового обладнання, на яке, звертаючись до суду з клопотанням, просив накласти арешт.
До клопотання слідчим додано: витяг з ЄРДР з якого убачається, що 21.07.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №0000215 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч.2 ст.366 КК України (а.п.9); рапорти (а.п.10-11); акт прийому передачі в оренду майна (а.п.13-16); договір оренди від 16.10.2015 (а.п.17-18); протоколи допиту свідків від 20.07.2021 (а.п.29-45); постанова про визнання речей речовими доказами у провадженні від 11.08.2021 (а.п.46-50) тощо.
За результатами розгляду вище зазначеного клопотання слідчого, слідчим суддею постановлена оскаржувана ухвала.
Апеляційний суд вважає, що визначені процесуальним законом підстави для накладення арешту на вище зазначене майно відсутні.
На переконання апеляційного суду, посилаючись у клопотанні, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000215 та наявні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для його арешту, слідчий та прокурор, який погоджував клопотання, повинні були зібрати і надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.
В даному випадку, апеляційний суд бере до уваги, що фактичним власником вище зазначеного майна (стендів) є ТОВ «Системи технологій», а не ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Промінь».
Так, як встановлено судом апеляційної інстанції (а.п.81-82), 10.11.2008 Казенне підприємство «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Промінь» уклало договір №12 на проведення оцінки майна згідно додатків №1 та №2 з метою визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для продажу, відчуження.
За Біржовою угодою №35 від 28.11.08 продавець - Казенне підприємство "Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Промінь» в особі директора ОСОБА_8 продав, а покупець - ТОВ "Системи технологій" в особі директора ОСОБА_9 купив на підставі договору по організації проведення продажу майна №17 від 28.11.08 - блоки, запасні частини та обладнання. На підставі вказаних дій сторонами оформлено Накладну №1146 від 12.12.08 до Біржової угоди №35 від 28.11.08 на передачу Обладнання з Виробу 5В43А та його складових частин, всього 459 найменувань.
Вироком Корольовського районного суду м.Житомир від 22.09.2010 засуджено ОСОБА_8 за те, що під час тимчасового виконання обов`язків директора Казенного підприємства "Промінь" він уклав договір №17 від 28.11.2008 року із Житомирською філією ТБ" Всеукраїнська біржа нерухомості" про поставку військового майна - виробу ПРБ 5В43 А, для його продажу. В той же день, за результатами проведення публічних торгів підсудний ОСОБА_8 в одному із приміщень вказаної філії уклав біржові угоди від 28.11.2008, серед яких Біржова угода №35 із ТОВ "Системи Технологій" на продаж блоків, запасних частин та обладнання. У період з 28.11.08 по грудень 2008 підсудний ОСОБА_8 передав на території КП "Промінь" підприємству ТОВ "Системи Технологій" вказане майно.
Вище зазначене підтверджено низкою відповідних судових рішень наданих стороною захисту (а.п.71-87), зокрема рішенням Господарського суду Житомирської області від 11 серпня 2021 року в справі №906/521/20 та Постановою Північно- Західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року, якими зобов`язано ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Промінь» (13419, Житомирська обл, Андрушівський р-н, с.Новоівницьке, код 31599777) повернути ТОВ «Системи технологій» (01025, м.Київ, вул.Володимирська, 7, офіс 1, код 35649433) майно - стенди - пульти. Ці обставини стороною обвинувачення (належність саме ТОВ «Системи технологій» зазначених стендів) не спростовано.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що як суду першої, так і апеляційної інстанції, прокурором до клопотання не долучено відповідних доказів щодо фактичної належності зазначеного в клопотанні майна саме ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Промінь», зазначене клопотання фактично є невідповідним вимогам ч.2 ст.173 КПК України, в зв`язку з однобічністю, неповнотою, за відсутності відповідної конкретизації.
Крім того, апеляційний суд вважає, що жодних належних даних того, що вилучене майно, яке фактично належить ТОВ «Системи технологій», є предметом та доказом у даному кримінальному провадженні, в матеріалах провадження не міститься. За встановлених обставин, з урахуванням доводів та доказів сторони захисту, доводи клопотання прокурора свідчить про безпідставність вказаних тверджень органу досудового розслідування.
Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному конкретному випадку, накладання арешту на майно ТОВ «Системи технологій» виходить за межі порушеного кримінального провадження №0000215, яким розслідується законність лише орендних відносин котрі фактично виникли в 2015 році, тоді як питання права власності на майно вирішено у 2008 році, та не є предметом досудового розслідування в цьому провадженні.
В свою чергу, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя, отримавши клопотання прокурора, як встановлено судом апеляційної інстанції не відповідне ч.2 ст.173 КПК України, з об`єктивних причин не мав можливості перевірити обґрунтованість цього клопотання в частині встановлення дійсного власника майна на яке прокурор просить накласти арешт.
Наведене прокурором в суді апеляційної інстанції не спростовано.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурором у клопотанні не було доведено необхідність накладення арешту на майно, конкретно не вказано підставу для накладення арешту, а лише формально викладено зміст ч.2 ст.167 КПК України. Органом досудового розслідування не доведено правову підставу та мету передбачені ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на майно належне на праві власності ТОВ «Системи технологій».
У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. У клопотанні жодним чином не обґрунтована потреба досудового розслідування, яка виправдовує ступінь втручання у права і свободи власника майна ТОВ «Системи технологій».
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, прокурором не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна.
З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу адвоката слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати з постановленням апеляційним судом свого рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна подане в рамках кримінального провадження №0000215 від 21.07.2021.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2021 року, якою накладено арешт у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном: стенд-пульт П104М1У, стенд-пульт П1042-У, стенд-пульт П1043- У,стенд-пульт П1044-У,стенд-пульт ПІ045- У, стенд-пульт П1046-У, стенд-пульт П1047-У, стенд-пульт П1071-У, стенд-пульт П1072-У, стенд-пульт П1073-У, стенд-пульт П1074-У. стенд- пульт П1075-У, стенд-пульт ПР1-У, стенд-пульг П1092-У, стенд-пульт П1072-У, стенд-пульт ПР2-У, стенд-пульт ПІ 031-У. стенд-пульт НОМЕР_1 , стенд-пульт ПІ03З-У, стенд-пульт П1089-У, стенд-пульт П1080-У, стенд-пульт П1081-У, стенд-пульт П1082-У, стенд-пульт П1083-У. стенд- пульт П1085М1-У, стенд-пульт П1086-У, стенд-пульт П10381-У, стенд-пульт ППК-Н, стенд- імітатор ИУК-61А, стенд-пульт П1058-У, стенд-пульт СНП-5, стенд-пульт П1051-УК, стенд- пульт П1052 -УК, стенд-пульт П1053 -У, стенд-пульт С-УК91М-У, стенд-пульт П1055-У, стенд- пульт П1050-У, стенд-пульт П1056-У, стенд-пульт П1064-У, стенд-пульт П1063М-У, стенд- пульт НОМЕР_2 , стенд-пульт НОМЕР_3 , стенд-пульт П1061-М, стенд-пульт СГШН-1, стенд-пульт СГШН-2, стенд-імітатор НОМЕР_4 , стенд-імітатор ИУ-1, стенд-імітатор НОМЕР_5 , стенд-імітатор ИУК-31, стенд-імітатор ИУК-61М1, стенд-імітатор ИУК-62М1, стенд-імітатор ИУК-65, стенд- імітатор ИУК-69М. стенд-імітатор ИУК-68М1, стенд- імітатор ИУ-Б. стенд-імітатор ИЦМ-35М, стенд-імітатор ИЦМ-35М, яке належить ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Промінь», що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н. Волицька ОТГ, с.Новоівницьке, вул. Лісова, 16, з метою збереження речових доказів та залишити на відповідальне зберігання зазначене стендове обладнання на ораторії ДП «Житомирський ремонтний завод радіотехнічного обладнання «Проміні,», що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н. Волицька ОТГ, с.Новоівницьке, вул. Лісова, 16, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_11 про арешт майна - стенд-пульт П104М1У, стенд-пульт П1042-У, стенд-пульт П1043- У,стенд-пульт П1044-У,стенд-пульт ПІ045- У, стенд-пульт П1046-У, стенд-пульт П1047-У, стенд-пульт П1071-У, стенд-пульт П1072-У, стенд-пульт П1073-У, стенд-пульт П1074-У. стенд- пульт П1075-У, стенд-пульт ПР1-У, стенд-пульг П1092-У, стенд-пульт П1072-У, стенд-пульт ПР2-У, стенд-пульт ПІ 031-У. стенд-пульт НОМЕР_1 , стенд-пульт ПІ03З-У, стенд-пульт П1089-У, стенд-пульт П1080-У, стенд-пульт П1081-У, стенд-пульт П1082-У, стенд-пульт П1083-У. стенд- пульт П1085М1-У, стенд-пульт П1086-У, стенд-пульт П10381-У, стенд-пульт ППК-Н, стенд- імітатор ИУК-61А, стенд-пульт П1058-У, стенд-пульт СНП-5, стенд-пульт П1051-УК, стенд- пульт П1052 -УК, стенд-пульт П1053 -У, стенд-пульт С-УК91М-У, стенд-пульт П1055-У, стенд- пульт П1050-У, стенд-пульт П1056-У, стенд-пульт П1064-У, стенд-пульт П1063М-У, стенд- пульт НОМЕР_2 , стенд-пульт НОМЕР_3 , стенд-пульт П1061-М, стенд-пульт СГШН-1, стенд-пульт СГШН-2, стенд-імітатор НОМЕР_4 , стенд-імітатор ИУ-1, стенд-імітатор НОМЕР_5 , стенд-імітатор ИУК-31, стенд-імітатор ИУК-61М1, стенд-імітатор ИУК-62М1, стенд-імітатор ИУК-65, стенд- імітатор ИУК-69М. стенд-імітатор ИУК-68М1, стенд- імітатор ИУ-Б. стенд-імітатор ИЦМ-35М, стенд-імітатор ИЦМ-35М, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н. Волицька ОТГ, с.Новоівницьке, вул. Лісова, 16, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :