Справа № 461/764/22
Провадження № 1-кп/461/326/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2022 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 02.08.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185, ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

16.07.2021 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , проходячи по бетонних сходах, що сполучають вул. І.Горбачевського та вул. Моршинську у м.Львові, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів привласнив знайдену ним банківську картку Air Bank № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , з метою її подальшого використання для викрадення грошових коштів, що перебувають на рахунку для обслуговування якого ця картка видавалась банком.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Окрім того, 19.07.2021, приблизно о 10:22 год., ОСОБА_4 , діючи дійсно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні ломбарду «Скарбниця», що по вул. Степана Бандери, 89 у м.Львові, використовуючи привласнену ним банківську картку Air Bank № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , викрав з рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 293, 90 грн., які перерахував на рахунок вказаної фінансової установи в якості сплати відсотків за укладеними ним особисто договорами про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу майна, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Окрім того, у період часу з 21:01 год. 21.07.2021 по 11:19 год. 02.08.2021, близько 11:19 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомивши можливість доступу до грошових коштів на банківському рахунку ОСОБА_6 за допомогою привласненої ним банківську картку Air Bank № НОМЕР_1 , виданої на таємно викрадав їх та використав для оплати придбаних ним товарів та послуг у магазинах, закладах громадського харчування та установах на території м.Львова, востаннє, у сумі 450 грн., перебуваючи у приміщенні ломбарду «Скарбниця», що по вул.Шпитальній, 19 у м. Львові, після чого потерпілою заблоковано доступ до належного їй рахунку відкритого у Air Bank за допомогою зазначеної банківської картки, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 30 130, 61 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені у обвинувальному акті. Пояснив суду, що 16.07.2021 проходив по бетонних сходах, що сполучають вул. І.Горбачевського та вул. Моршинську у м.Львові та знайшов банківську картку Air Bank № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , з якої в подальшому перераховував грошові кошти на загальну суму 30 130, 61 грн. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, у якій вона просить суд здійснювати розгляд справи у її відсутності, а також повідомила, що матеріальна шкода їй відшкодована у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України є правильною, оскільки останній вчинив привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів. Окрім того, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Також, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальними проступками, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не одружений, дітей на утриманні не має, з середньою освітою, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження та позбавлення волі у межах санкцій інкримінований статтей КК України.

Також, враховуючи фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим декількох кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за різними статтями особливої частини Кримінального кодексу України, суд застосовує вимоги ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України.

При цьому, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 70, 71, 75, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185, ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: банківську картку «Air bank» із № НОМЕР_1 - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1