КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4982/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
30 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим.
Зокрема, в індивідуальному банківському сейфі № 94 виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 380 000 доларів США банкнотами по 100 доларів США; 5000 доларів США банкнотами по 50 доларів США; 69 000 Євро банкнотами по 50 Євро; 67 000 Євро банкнотами по 100 Євро; 2000 Євро банкнотами по 20 Євро; 30 000 Євро банкнотами по 500 Євро; 15 000 гривень банкнотами по 1000 гривень; 1675 фунтів стерлінгів, а в індивідуальному банківському сейфі № 161 виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 144 000 доларів США банкнотами по 100 доларів США; 100 000 гривень банкнотами по 1000 гривень.
Одночасно з цим, походження грошових коштів будь-хто із осіб, які зберігали грошові кошти, пояснити не змогли, відомостей щодо їх декларування в податкових органах не встановлено, а згідно інформації співробітників ГУ КЗЕ СБУ вказані грошові кошти отримані від протиправної діяльності ТОВ «РОЯЛТІ ФОРМ» у вигляді реалізації сировини ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» та ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» по завищеним цінам.
Ураховуючи викладене, були достатні підстави вважати що виявлені грошові кошти, що зберігались в зазначених індивідуальних банківських сейфах, відкритих на ім`я ОСОБА_7 , отримані злочинним шляхом від здійснення незаконної діяльності.
Однак, в судовому засіданні при винесенні ухвали слідчим суддею про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя зазначив про те, що прокурором не доведено необхідність такого арешту та не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.
Проте, арешт майна відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою збереження речових доказів.
Також у клопотанні про накладення арешту на майно наголошено на тому, що є достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти отримані від вчинення незаконних дій.
Одночасно з цим арешт майна згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою конфіскації майна як виду покарання. При цьому за ч. 5 ст. 191 КК України як додаткове покарання передбачено конфіскацію майна.
Враховуючи зазначене апелянт вважає, що суд фактично повністю проігнорував докази, викладені у клопотанні про накладення арешту на майно та взагалі не дослідив будь-які обставини, пославшись на формальну підставу для відмови у його задоволенні.
В судове засідання володілець майна ОСОБА_7 не з`явилася, про призначені судові засідання повідомлялась неодноразово, шляхом направлення повістки за наявною в матеріалах справи адресою.
Враховуючи дану обставину, а також думку прокурора з цього приводу, який не заперечував щодо продовження судового розгляду без участі третьої особи (володільця майна) ОСОБА_7 , яка повідомлялась про час, дату та місце судового розгляду, з урахуванням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172, ч. 4 ст. 405, ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе продовжити судовий розгляд у відсутність володільця майна.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, з наведених в ній підстав, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
05.08.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у задоволенні вказаного клопотання прокурора відмовлено.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що доводи сторони досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту є безпідставними та невмотивованими.
А також зазначив, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 168 КПК України прокурором не надано даних про забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна, оскільки при передачі тимчасово вилученого майна складається протокол, у якому вказується, хто передав і яка уповноважена службова особа прийняла майно, із зазначенням його назви, кількості, міри, ваги, матеріалу, з якого воно виготовлено та індивідуальних ознак.
Так, прокурор посилаючись у клопотанні, що вилучене майно є предметом злочину та наявні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для його арешту, разом з тим, жодних доказів того, що вказане майно є предметом та доказом розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України в матеріалах судового провадження не міститься.
Крім того, в клопотанні прокурора та в постанові відсутнє найменування та номінали, номерів банкнот купюр та всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкти від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення, що в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості ідентифікувати вказані грошові кошти та визначити мету накладення арешту,
Слідчому судді не надано даних, що органом досудового розслідування відповідно до положень вказаної Інструкції забезпечив збереження вказаного майна, для запобігання обмеження прав третіх осіб, що свідчить про відсутність достатніх та належних даних, для тримання належного майна під арештом.
В клопотанні та долучених до нього матеріалах з достатньою повнотою органом досудового розслідування не обґрунтовано, яким саме чином вказане майно є предметом, доказом злочинів, засобом чи знаряддям їх вчинення, набуті злочинним шляхом, чи використовувалися під час вчинення вказаного кримінального правопорушення, прокурором під час формування даного клопотання не враховано всі обставини провадження, що може призвести до неправильного застосування кримінального процесуального закону України та потягти за собою обмеження прав третіх осіб.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є безпідставним, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів справи клопотання прокурора про арешт майна подано з дотриманням вимог ст. 171 КПК України.
В подальшому протягом 2019-2020 років ПАТ «Центренерго» було оголошено 16 тендерів щодо придбання хімічної речовини, а саме «Натр їдкий технічний марки РД, 1 сорт або соди акустичної, марки А, 1 сорт» для потреб Вуглегірської, Трипільської та Зміївської ТЕС.
В свою чергу ДП «НАЕК «Енерогатом» протягом 2018-2019 роківпідписав 7 контрактів на поставку речовини «Натр їдкий (сода акустична)» з ТОВ СУЛП «Хімімпекс» на загальну суму 63,9 млн. грн. за ціною від 33 500 до 38 305 грн. за тонну.
Також протягом 2019-2020 років ДП «НАЕК «Енерогоатом» закуповувало у ТОВ СУЛП «Хімімпекс» «Вапно будівельне ВП-К-А-2 подрібнене» за ціною від 2390 до 3280 грн. за тонну на загальну суму 31,6 млн. грн.
В свою чергу, протягом 2019-2020 років ТОВ СУЛП «Хімімпекс» закупило «Вапно гашене 2 сорту» у ТОВ «Любомирське вапняно-силікатне підприємство» за ціною від 1875 до 2085 грн. за тонну.
Вказане свідчить про штучне завищення ціни товару з подальшим виведенням грошових коштів на підконтрольні суб`єкти господарської діяльності чи використання послуг «конвертаційних центрів»
Також встановлено, що відповідно податкових накладних ТОВ «Роялті Форм» зазначене товариство протягом 2019-2020 років провело нетипові для підприємства закупівлі кукурудзи та соняшника в ПП агрофірма «Журавка» на суму 4,89 млн. грн., яка має ознаки фіктивності та є фігурантом низки кримінальних проваджень як підприємство, що входить до так званого «конвертаційного центру».
Відповідно до висновку експерта № 2-25/05/2021-дос за результатами проведення економічного дослідження встановлено, що:
В індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 виявлено та вилучено грошові кошти, а саме:
- 380 000 доларів США банкнотами по 100 доларів США;
- 5000 доларів США банкнотами по 50 доларів США;
- 69 000 Євро банкнотами по 50 Євро;
- 67 000 Євро банкнотами по 100 Євро ;
- 2000 Євро банкнотами по 20 Євро;
- 15 000 гривень банкнотами по 1000 гривень;
- 1675 фунтів стерлінгів.
В індивідуальному банківському сейфі № 161 виявлено та вилучено грошові кошти, а саме:
- 144 000 доларів США банкнотами по 100 доларів США;
- 100 000 гривень банкнотами по 1000 гривень.
Походження грошових коштів будь-хто із осіб, які зберігали грошові кошти пояснити не змогли, також офіційне походження та відомостей щодо їх декларування в податкових органах не встановлено, відповідно до інформації співробітників ГУ КЗЕ СБУ вказані грошові кошти отримані від протиправної діяльності ТОВ «РОЯЛТІ ФОРМ» у вигляді реалізації сировини ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» та ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» по завищеним цінам, тому на даний час є достатні підстави вважати що виявлені грошові кошти, які зберігались в зазначених індивідуальних банківських сейфах відкритих на ім`я ОСОБА_7 отримані від незаконної діяльності злочинним шляхом.
Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження вважає, що є достатні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на грошові кошти, з огляду на те, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання на даний час є достатні підстави вважати що виявлені грошові кошти, які зберігались в зазначених індивідуальних банківських сейфах відкритих на ім`я ОСОБА_7 можуть бути отримані від незаконної діяльності злочинним шляхом, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, прокурором відповідно до ст. 173 КПК України наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, надано достатньо доказів, що вказують про вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, дані про належність майна.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідатиме вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що доводи сторони досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту є безпідставними та невмотивованими, є передчасним та не ґрунтуюся на матеріалах клопотання.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.
З урахуванням вказаних обставин для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, арешт на яке доведено прокурором.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 380 000 доларів США банкнотами по 100 доларів США, 5000 доларів США банкнотами по 50 доларів США, 69 000 Євро банкнотами по 50 Євро, 67 000 Євро банкнотами по 100 Євро, 2000 Євро банкнотами по 20 Євро, 30 000 Євро банкнотами по 500 Євро, 15 000 гривень банкнотами по 1000 гривень, 1675 фунтів стерлінгів, 144 000 доларів США банкнотами по 100 доларів США, 100 000 гривень банкнотами по 1000 гривень, які вилучено 29.07.2021 під час обшуку у приміщені АТ «Альфа-Банк», а саме в індивідуальних банківських сейфів № 94 та № 161, відкритих на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-кому розпоряджатися ними.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4