ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2204/21 Справа № 206/4163/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року у кримінальному провадженні № 00000480, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі. Зараховано строк відбування покарання з 05 травня 2019 року. Запобіжний захід залишено у вигляді тримання від вартою. Вирішено питання з спеціальною конфіскацією, речовими доказами та витратами пов`язаними на залучення експерта.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2019 приблизно о 17:50 годині між ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знаходились в маршрутному таксі № 21 сполученням «Ігрень-Центр», під час руху з житлового масиву «Ігрень» Самарського району до центру міста Дніпра, на відстані близько 400 метрів нижче Самарського мосту через річку Самара по вулиці Маршала Малиновського, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, яка супроводжувалась нецензурною лайкою на адресу один одного.
Під час конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень учасникам конфлікту, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізуючи який, у той же день та час, знаходячись в проході салону вищезазначеного маршрутного таксі в безпосередній близькості до останніх, ОСОБА_6 дістав з чохла на брючному ремні справа туристичний ніж моделі «2487» марки «GRAND WAY» та, утримуючи його в правій руці, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно наніс ним два удари ОСОБА_9 в ліву частину грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді:
- різаної рани на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 6-7-го міжребір`я (на відстані 126 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 12 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), дном рани є підшкірно-жирова клітковина, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день);
- проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення, яке розпочинається раною на грудній клітині ліворуч по задньо-пахвовій лінії ближче до краю реберної дуги (на відстані 121,5 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 11,5 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, який йде зверху вниз та дещо зліва направо, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, проникає в плевральну порожнину, з подальшим ушкодженням лівого куполу діафрагми, проникає в черевну порожнину та подальшим ушкодженням верхнього полюсу селезінки, з явищами лівостороннього гемотораксу та внутрішньочеревної кровотечі, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, в той же день та час, ОСОБА_6 , знаходячись в маршрутному таксі № 21 сполученням «Ігрень-Центр», наблизився до ОСОБА_10 та, утримуючи ніж в правій руці, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно наніс ним два удари ОСОБА_10 в передню черевну стінку праворуч та два удари у грудну клітину ліворуч, внаслідок чого ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді:
- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною на межі середньо-ключичної та навкологрудинної лінії проекції 3-го міжребір`я (на відстані 121 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 2 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри та підшкірно-жирової клітковини і сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини праворуч,
- непроникаючого колото-різаного поранення черева праворуч, яке розпочинається раною по середньо-ключичній лінії, ближче до краю реберної дуги (на відстані 94 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 6,5 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри та підшкірно-жирової клітковини і сліпо закінчується в м`яких тканинах черева праворуч,
- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-пахвовій лінії (на відстані 107 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 23 см ліворуч від умовної середньої лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри та підшкірно-жирової клітковини і сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини ліворуч, які (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день);
- проникаючого колото-різаного таракообдомінального поранення ліворуч, яке розпочинається раною на грудній клітині ліворуч від передньо-пахвової з переходом до середньо-пахвової лінії (на відстані 103 см вгору від підошовної поверхні лінії тіла), в просвіті якої підшкірно-жирова клітковина, далі переходить в раньовий канал, який йде згори донизу та дещо зліва направо, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, проникає в ліву плевральну порожнину, з подальшим ушкодженням лівого куполу діафрагми, проникає в черевну порожнину, з ушкодженням селезінки та хвоста підшлункової залози, з явищами лівостороннього гемопневмотораксу та внутрішньочеревної кровотечі, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання, обґрунтовуючи це тим, що суд І інстанції під час розгляду не взяв до уваги обставини кримінального провадження, а саме, що конфлікт спровокував потерпілий ОСОБА_9 , який перший наніс йому та дружині тілесні ушкодження, після чого він (обвинувачений) дістав ніж і наніс удар, та з необережності наніс удар ОСОБА_10 , яка стояла позаду ОСОБА_9 . Тому обвинувачений просить врахувати, що конфлікт спровокував потерпілий, який перебував у нетверезому стані, а злочин ним було вчинено в сильному душевному хвилюванні. Також, обвинувачений зазначає, що суд І інстанції безпідставно не долучив до матеріалів довідки про нанесення тілесних ушкоджень, які наніс йому та його дружині потерпілий.

Позиція учасників апеляційного процесу.
В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність встановлення фактичних обставин в кримінальному провадженню, доведеність винуватості та юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не є предметом перегляду в апеляційній інстанції.
Обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо тяжкості призначеного йому покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції Особливої частини КК Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом І інстанції при призначенні покарання були враховані ці обставини. Так судом І інстанції враховано тяжкість вчиненого злочину, а саме, що вчинений ОСОБА_6 злочин, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який одружений, до затримання не працював офіційно і не мав законного прибутку, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у військкоматі.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України, судом І інстанції не встановлено.
Врахувавши всі обставини судом І інстанції обґрунтовано призначено ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 121 КК України, у межах санкцій даної статті, у виді позбавлення волі. При цьому, суд І інстанції перевірив обставини щодо можливості застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України чи ст.ст. 75, 76 КК України, і таких підстав не знайшов, врахувавши відсутність обставин, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючих обставин, а також кількість умисно нанесених ударів ножем потерпілим, локалізацію та характер тілесних ушкоджень, які призвели до тяжких наслідків видалення селезінок у потерпілих.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо провокування конфлікту потерпілим, який наносив обвинуваченому та його дружині тілесні ушкодження не є такими, що дають підстав для зменшення ОСОБА_6 покарання з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та наслідків, які були спричиненні потерпілим.
Необгрунтованими апеляційний суд вважає доводи обвинуваченого, що він вчинив злочин під сильним душевним хвилюванням, оскільки ці обставини перевірялися судом І інстанції, який встановив, що ОСОБА_6 не перебував в даному стані, оскільки згідно висновку судово-психіатричного експерта №145 від 21 червня 2019 року ОСОБА_6 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, розумів як значення своїх дій, так і їх результати.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що саме визначений судом строк покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, але на неї протягом трьох місяців може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду, а обвинуваченим який тримається під вартою, строк подачі касаційної скарги обчислюється з моменту отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4