Справа № 645/1959/20
Провадження № 1-кп/645/182/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2022 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі члена колегії Фрунзенського районного суду м. Харкова :
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 31.01.2020 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.15, п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,
встановив:
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000027, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2020 року, який складено слідчим 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 та затверджений прокурором відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 року, вищевказане кримінальне провадження передано в провадження колегії суддів Фрунзенського районного суду м.Харкова: головуючий по справі - суддя ОСОБА_7 , судді ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .
У зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_8 у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами з 13.08.2021 року терміном 126 календарних днів та відповідно до пункту 2.3.35 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_9 за № 428 від 31.08.2021 року призначено проведення повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, в результаті чого справу проведено заміну судді члена колегії ОСОБА_8 та визначено суддю ОСОБА_10 .
Ухвалою колегії суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2021 року постановлено вважати недоцільним розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно допит потерпілого та свідків з боку обвинувачення, а також дослідження письмових доказів, які здійснювалися під час судового розгляду даної кримінальної справи до заміни судді ОСОБА_8 на суддю ОСОБА_10 .
Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2020 року до 09.04.2020 року.
Дії запобіжних заходів в подальшому продовжувалася.
Ухвалою члена колегії Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 24.12.2021 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 21.02.2022 року.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів. При цьому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо обвинуваченому буде змінено запобіжний захід, а саме: ОСОБА_4 неодмінно буде переховуватися від суду, оскільки розуміє про невідворотність та тяжкість покарання і при наявності зв`язків у розвідувальних органах іноземної держави, може певний час переховуватися за межами України. Не виключається також можливість залишення ОСОБА_4 території України поза межами контрольно-пропускних пунктів; ОСОБА_4 може незаконно впливати на експертів та спеціалістів, які залучалися у цьому кримінальному провадженні та висновки яких є складовою частиною доказовою бази. Крім того, не всі письмові докази досліджено судом, а вплив на експертів та спеціалістів може призвести до негативних наслідків; ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (оскільки замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території РФ та продовжують вести підривну діяльність проти України).
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження строків тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків. Крім того, зазначили, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися, тому просили обрати обвинуваченому до постановлення вироку у справі запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки на території України встановлено карантин і головуючий суддя ОСОБА_7 та член колегії ОСОБА_10 перебувають на лікарняному, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою суддею із складу колегії суддів по справі одноособово.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2020 року до 09.04.2020 року.
Дії запобіжних заходів в подальшому продовжувалася.
Ухвалою члена колегії Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 24.12.2021 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 21.02.2022 року.
Вбачається, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, з врахуванням вимог ст. 177 КПК України, виходив з наявності підстав для застосування вказаного запобіжного заходу, а саме наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювані могли здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Метою продовження строку тримання обвинувачених під вартою є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .
На думку суду у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, оскільки зазначені злочини відносяться до категорії злочинів проти здоров`я населення, що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, побоюючись суворості передбаченого покарання, можуть вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
З фабули обвинувачення, яке на теперішний час органом досудового розслідування висунуто обвинуваченому, протиправні дії вчинювалися ОСОБА_4 за замовленням співробітників військових структур Російської Федерації, спілкування з якими ОСОБА_4 здійснював під час виїзду за межі України та перебуваючи на території Російської Федерації, що само по собі підсилює ризик того, що перебуваючи на волі обвинувачений може прибігти к можливості втечі за межі України.
Таким чином, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення або ризик втечі під час перебування його на волі існує поза розумним сумнівом.
Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що наявні дані, що в минулому ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності, зокрема був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.01.2019 року до покарання у вигляді позбавлення волі із призначенням іспитового строку; інкриміновані кримінальні правопорушення мали місце в період призначеного йому іспитового строку.
Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на момент розгляду справи ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними, направивши обвинувальний акт до суду, якому за наслідками судового розгляду, суд надасть відповідну процесуальну оцінку, ухваливши виправдувальний чи обвинувальний вирок.
За таких обставин висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою. З огляду на значимі для даного провадження обставини, суд вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
Враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто на строк до 02.04.2022 року.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 31, 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 02 квітня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1