Справа № 558/182/21
номер провадження 1-кп/558/59/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000003 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Данилівка, Приморського краю Російська Федерація, жителя АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда ІІ групи, раніше судимого:

26 жовтня 2020 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 4 січня 2021 року об 11 годині 53 хвилини, маючи при собі банківську картку потерпілого ОСОБА_7 , яку останній добровільно передав ОСОБА_3 для придбання цигарок, маючи корисливий умисел на викрадення грошових коштів, що знаходились на банківській картці (рахунку), який раптово виник, не в повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 підійшов до банкомату «ПриватБанк», що по вул. Миру, 28 в смт. Демидівка Рівненської області, де скориставшись допомогою сторонніх осіб, які не усвідомлювали факт викрадення грошових коштів, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення за рахунок чужого майна, повторно, умисно, незаконно заволодів грошовими коштами (викрав) в сумі 3700,00 гривень, які знаходились на банківському рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) потерпілого ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на суму 3700,00 гривень.

Шкода, завдана потерпілому ОСОБА_7 відшкодована частково в розмірі 1500,00 гривень (а.п. 130, 131 т. 1).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні вказаного злочину та дав показання про те, що в той день, він з ОСОБА_7 пішли в магазин «Продукти», де купили алкогольні напої. Розраховувалися за придбаний товар карткою ОСОБА_7 , який повідомив пін-код. Потім він заходив в магазин з банківською карткою ОСОБА_7 , бо ОСОБА_7 просив його, купити ще сигарети. Коли вже виходив з магазина, то банківську картку ОСОБА_7 поклав собі в кишеню. Всіх обставин тієї події він не пам`ятає, бо має погану пам`ять. Пізніше з банківської картки ОСОБА_7 у банкоматі зняв гроші. Яку саме суму грошей знімав у банкоматі не пам`ятає та не пам`ятає на що ним були витрачені такі гроші. Гроші витратив на власні потреби.

У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє таких вчинків більше не допускати. Просить не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання про те, що в той день, 4 січня 2021 року, він з ОСОБА_3 пішли в магазин «Продукти», що в смт. Демидівка по вул. 1 Травня. В магазині купили пляшку горілки та закуску. Він за все розраховувався своєю банківською карткою на яку йому зараховується пенсія. В магазині він сказав свій пін-код доступу до банківської картки. Після цього, він з ОСОБА_3 біля магазина випили куплену горілку та він попросив ОСОБА_3 купити ще цигарки. ОСОБА_3 з його банківською карткою пішов у магазин, а коли вийшов з магазина, то банківську картку йому не повернув. Пізніше йому стало відомо, що з його банківської картки обвинувачений зняв 3700,00 гривень. Не наполягає на призначенні обвинуваченому покарання, бажає щоб йому було повернуто викрадені гроші.

Крім визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, показань потерпілого, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими доказами в судовому засіданні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що в той день до неї в магазин «Продукти», що в смт. Демидівка по вул. 1 Травня, зайшов ОСОБА_7 з ОСОБА_3 . Вони їй здалися добре знайомими. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 купили пляшку горілки і закуску. Розраховувався ОСОБА_7 банківською карткою. В той час ОСОБА_3 стояв збоку. ОСОБА_7 , коли розраховувався, то диктував пароль банківської картки. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вийшли з магазина, на вулиці, біля входу в магазин, стояли і розпивали горілку. Через деякий час ОСОБА_3 знову зайшов в магазин щоб купити цигарки. Він був з банківською карткою ОСОБА_7 . В той час ОСОБА_7 стояв біля магазина. Потім ОСОБА_3 з ОСОБА_7 , випивши придбану горілку, почали голосно розмовляти. Пізніше ОСОБА_3 знову зайшов в магазин, він був з банківською карткою ОСОБА_7 , але вона йому відмовила будь-що продавати.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що працює продавцем магазину «Берізка», що в смт. Демидівка. В той день, це було в січні 2021 року, в магазин зайшов ОСОБА_3 купити пиво. ОСОБА_3 проживає неподалік, але в магазин за покупками він не заходив. В той день вона його добре запам`ятала, бо в нього була купа грошей, вони випадали йому з рук. ОСОБА_3 в магазині купував пиво.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що працює продавцем магазину «Мікс» в смт. Демидівка. В січні 2021 року в магазин прийшов ОСОБА_3 , щоб купити цигарки для колеги. Потім зайшов та купив пляшку горілки і ковбасу. Коли ОСОБА_3 вдруге прийшов в магазин, то просив її записати на листок паперу пін-код доступу до банківської картки та говорив, що має погану пам`ять і може його забути. Вона записала на листок паперу пін-код, який їй сказав ОСОБА_3 . В той день ОСОБА_3 в магазин заходив декілька разів, спочатку за придбаний товар розраховувався банківською карткою, а потім грошима.

Свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що в той день вона була в смт. Демидівка біля банкомату «Приватбанку». До неї підійшов ОСОБА_3 , з яким вона не була знайома, та попросив допомогти йому зняти в банкоматі з банківської картки гроші. ОСОБА_3 їй говорив про те, що має інвалідність та хоче отримати пенсію, але не знає як користуватися банкоматом. ОСОБА_3 дав їй листок на якому був записаний пін-код та дав картку. Вона погодилася йому допомогти. Під час розмови з ОСОБА_3 у неї не виникало жодних сумнівів, що банківська картка його. Коли з картки були зняти гроші, банківську картку, гроші та листок з пін-кодом вона передала ОСОБА_3 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що зі слів потерпілого ОСОБА_7 їй відомо, що потерпілий ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_3 в магазині розпивали алкогольні напої, за які він розраховувався карткою. Також їй потерпілий ОСОБА_7 говорив, що дав свою банківську картку ОСОБА_3 , щоб він йому щось купив у магазині. ОСОБА_7 говорив, що ОСОБА_3 з його картки зняв гроші. ОСОБА_7 її також просив неодноразово зняти йому гроші у банкоматі.

Законний представник обвинуваченого - ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що її син ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, йому встановлена ІІ група інвалідності. В школі він навчатися на зміг, освіти не має. У побуті він не завжди розуміє, що робить.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується випискою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 20 січня 2021 року по картці/рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , згідно якої 4 січня 2021 року у банкоматі відділення банку, що в смт. Демидівка, вул. Миру, 28, проведено операцію по зняттю готівки в сумі 3700,00 гривень.

Даною банківською випискою встановлено, що належною ОСОБА_7 карткою проводився розрахунок 4 січня 2021 року за придбання товару в магазині «Продукти» (смт. Демидівка) на суму 82,50 гривень та на суму 89,00 гривень, а також в продуктовому магазині «Мікс» (смт. Демидівка) на суму 224,80 гривень (а.п. 18-23 т. 2).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 січня 2021 року (а.п. 28-30, 34-36, 39-42 т. 2), встановлено, що з наданих для впізнання фотознімків, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_3 , як особу, яка купувала товар в магазині «Продукти» смт. Демидівка, та як особу, яка зверталась за допомогою до сторонніх осіб для зняття грошових коштів у банкоматі.

Протоколом огляду предмета від 11 лютого 2021 року (а.п. 57-64 т. 2) встановлено, що на відеозаписі камери спостереження, наданого Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», 4 січня 2021 року об 11:53 годині зафіксовано особу схожу на ОСОБА_3 , який підходив до банкомату та передав для жінки предмет схожий на банківську картку після чого отримав від тієї ж жінки грошові кошти у вигляді паперових купюр.

Сторони судового провадження не висловлювали сумнівів у достовірності досліджених судом доказів.

Дослідженими доказами по справі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди (а.п. 130-131 т. 1).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його.

Відповідно до висновку досудової доповіді (а.п. 30-32 т. 1) виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, хоч і становить середній ризик небезпеки для суспільства (у тому числі окремих громадян).

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує дані про особу винного, який раніше судимий, вчинив злочин під час звільнення від відбування призначеного судом покарання з випробуванням (а.п. 80-83 т. 2), вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (а.п. 71 т. 2), думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому покарання.

Суд також враховує обставини за яких було вчинено злочин ОСОБА_3 , а саме те, що потерпілий ОСОБА_7 особисто та добровільно передав ОСОБА_3 банківську картку, якою пізніше обвинувачений скористався для вчинення злочину.

Призначаючи покарання, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом ІІ групи (інвалідність встановлена з дитинства); те, що обвинувачений перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра (а.п. 102-104 т. 1, а.п. 72, 68 т. 2).

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта №25/21 від 2 лютого 2021 року (а.п. 107-115 т. 2) встановлено, що ОСОБА_3 в момент вчинення інкримінованого йому діяння страждав на легку розумову відсталість (F70 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), обтяжену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю (F10 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на даний час страждає на легку розумову відсталість (F70 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), обтяжену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю (F10 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на момент скоєння інкримінованого йому діяння, а саме: 4 січня 2021 року, в тимчасовому хворобливому стані не знаходився. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує, йому рекомендовано лікування в лікарів нарколога та психіатра на загальних підставах.

Вказаним висновком експерта, судом встановлено, що в момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 діяння, наявне у нього захворювання, позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Такий висновок експерта, не суперечить показанням обвинуваченого та його законного представника, показанням потерпілого та свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.

Ч. 2 ст. 20 КК України визначає, що визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Незважаючи на вчинення злочину обвинуваченим під час його звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи обставини справи, особу винного, стан його здоров`я, а саме: вчинення злочину обвинуваченим в стані, коли наявне у нього захворювання, позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; обставини, які пом`якшують покарання, - що, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Також, враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, часткове повернення потерпілому викрадених грошових коштів, суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Враховуючи те, що обвинувачений є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, суд приходить до висновку про призначення покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При цьому, вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року належить виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

В судовому засіданні сторони судового провадження не заявляли клопотань про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 20, 50, 69, 185 КК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (Сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700,00 (Одна тисяча сімсот) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , - не застосовувати.

Вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року виконувати самостійно.

Речові докази: диск, який на поверхні має написи «ПриватБанк» Демидівка на № 514/210-2021 ОСОБА_14 (підпис)" номер НОМЕР_3 , залишити при матеріалах кримінального провадження (а.п. 65 т. 2).

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .