ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/1421/18 Номер провадження 11-кп/814/249/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року по кримінальному провадження № 000237 від 30.09.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заводське Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, освіта професійно технічна, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей НОМЕР_1 , 2013 року народження, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.128, ч. 2 ст. 125 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 128 та ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначене йому покарання:

-за ч. 1 ст. 128 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Арешт, накладений ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 02.10.2018 на автомобіль «Opel Kadett» держномер НОМЕР_2 та на технічний паспорт даного автомобіля серія НОМЕР_3 , належні на праві власності ОСОБА_7 скасовано.

Вирішено питання про речові докази по справі.

У задоволенні позовних вимог прокурора Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління Оржицької районної державної адміністрації до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину відмовлено у повному обсязі.

Згідно з вироком суду 29.09.2018 року о 20 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходився в салоні легкового автомобіля Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 за адресою: вул. Центральна, поряд з будинком № 70, с. Яблуневе Лубенського району (колишнього Оржицького району) Полтавської області, де поряд з автомобілем, а саме біля передньої лівої частини, знаходилась потерпіла ОСОБА_9 .

В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт. В ході якого, ОСОБА_7 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння для здоров`я ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг їх передбачити в обстановці, що склалася, діючи з більшою обачністю, почав рух на автомобілі Opel Kadett реєстраційний номер НОМЕР_2 в безпосередній близькості від ОСОБА_9 та в цей час остання, не втримавши рівновагу, впала передньою частиною тіла на ліву частину капота даного автомобіля. Незважаючи на це, ОСОБА_7 продовжив рух на автомобілі з потерпілою ОСОБА_9 , яка трималась руками за частини кузова зазначеного автомобіля та проїхавши близько 48 метрів, потерпіла ОСОБА_9 не втрималась та упала на землю, а ОСОБА_7 зупинив автомобіль.

В результаті цього, відповідно до висновку комісійної повторної судово-медичної експертизи №4/124, у потерпілої ОСОБА_9 було виявлено такі тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ключиці, закритий вивих правого стегна вгору, рани шкіри обличчя, живота, правої гомілки, лівого гомілково-ступеневого суглобу. Дані тілесні ушкодження утворилися від взаємодії з тупими предметами, можливо в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого (більш ніж 21 день) розладу здоров`я.

Крім того, 19.12.2018 близько 11 години 00 хвилин (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_7 знаходився на АДРЕСА_2 разом з потерпілим ОСОБА_10 . Під час розмови у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , виник злочинний умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень.

Діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_7 перебуваючи на проїжджій частині дороги по АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та наніс йому один удар правою рукою зжатою в кулак в потиличну ділянку голови від чого ОСОБА_10 впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 підійшов до останнього, який в той час знаходився у положенні лежачи на правій руці та схвативши своїми двома руками ОСОБА_10 за одяг почав штовхати його голову в сніг.

В результаті чого, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , тілесні ушкодження згідно висновку комісійної повторної судово-медичної експертизи № 3/123 у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, синців лобної та потиличної області; забою м`яких тканин (припухлість м`яких тканин та синець по тильній поверхні правої кисті, більше в ділянці IV пальця), та по ступеню тяжкості оцінюються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи правильності юридичної кваліфікації дій обвинуваченого , доведеності його вини, просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити та цивільний позов прокурора залишити без розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує, що судом, при встановленні відсутності підстав для звернення до суду прокурора з позовом в інтересах держави неправомірно відмовлено у задоволенні позову, який відповідно до ст.257 ЦПК України мав бути залишений без розгляду.

Інші учасники вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених в ній підстав.

Обвинувачений заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Фактичні обставини по справі, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, призначене покарання, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів відповідно до положень статті 404 ч.1 КПК України.

Що стосується доводів апеляції прокурора колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

За змістом статей 129, 326 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Суд залишає позов без розгляду у разі виправдання обвинуваченого або якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до положень п.1, п.6 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом.

Про те, що прокурор наділений правом звертатись з позовом про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину вказує й чинна Постанова Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995, № 11 «про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат».

Отже висновки суду першої інстанції про те , що прокурор не обґрунтував наявність підстав для здійснення ним інтересів держави в суді, колегія суддів вважає неспроможними.

Оскільки фінансування лікарень здійснюється за рахунок бюджетних коштів, тим самим діями ОСОБА_7 спричинено шкоду державним інтересам, а тому у прокурора були підстави для звернення до суду в межах своєї компетенції, передбаченої ст. 121 Конституції України.

Водночас , обраний прокурором в апеляційній скарзі процесуальний спосіб вирішення вказаної помилки суду, суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Як вже наголошувалось вище , суд може залишити цивільний позов без розгляду лише в разі виправдання обвинуваченого або якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити та залишити його без розгляду.

Разом з тим на думку колегії суддів, в даній ситуації фактично йдеться про погіршення становища обвинуваченого і прокурор мав би просити апеляційний суд вирок суду в частині цивільного позову скасувати та розглянути його відповідно до поданої позовної заяви. Проте такого прохання апеляційна скарга не містить.

Внесення змін до апеляційної скарги прокурора в бік погіршення вимог під час апеляційного розгляду неможливо в даній ситуації, оскільки такі зміни можуть бути внесені лише в межах строку на апеляційне оскарження, який на даний час сплинув (ч.4 ст.403 КПК).

Вийти за межі апеляційних вимог колегія суддів не вправі , оскільки це не стосується інтересів обвинуваченого (ч.2 ст.404 КПК).

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення , а вирок суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України , колегія суддів апеляційного суду,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення.

Судді:
____________ _________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3