Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1565/21
Номер провадження 1-кс/530/433/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , за участю слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 12.10.2021 року у виді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И В:
Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 12.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України
Слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із клопотанням погодженим прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вечірній час (точний час під час досудового слідства не встановлений), реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, шляхом перелізання через паркан, проник на огороджену територію Малого підприємства «Оріон-3», яка розташована за адресою: м. Зіньків вул. Польова, 4, Полтавського району, Полтавської області, звідки повторно, таємно викрав металеву тракторну борону вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3812/21 від 13.10.2021 становить 450 (чотириста п`ятдесят) гривень, яка належить Малому підприємству «Оріон-3», чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вечірній час (точний час під час досудового слідства не встановлений), реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, шляхом перелізання через паркан, проник на огороджену територію Малого підприємства «Оріон-3», яка розташована за адресою м. Зіньків вул. Польова, 4, Полтавського району, Полтавської області, звідки повторно, таємно викрав металеву тракторну борону вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3812/21 від 13.10.2021 становить 450 (чотириста п`ятдесят) гривень, яка належить Малому підприємству «Оріон-3», чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вечірній час (точний час під час досудового слідства не встановлений), реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, шляхом перелізання через паркан проник на огороджену територію Малого підприємства «Оріон-3», яка розташована за адресою м. Зіньків, вул. Польова, 4, Полтавського району, Полтавської області, звідки повторно, таємно викрав дві металеві тракторні борони, вартість однієї борони згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3812/21 від 13.10.2021 становить 450 (чотириста п`ятдесят) гривень, на загальну суму 900 (дев`ятсот) гривень, які належать Малому підприємству «Оріон-3», чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у сховище, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
19.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даних злочинів, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ст.177 ч.1 п.1, 3, 5 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, може переховуватися від суду, оскільки розуміє суворість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України. Оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Підозрюваний не навчається, ніде офіційно не працює, офіційних доходів немає, має не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання засобів для існування.
Крім того, слідчий вважає, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно вплинути на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань.
В судовому засіданні, слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав та просив його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим: 20.04.2001 року Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення злочину передбаченого ст.140 ч.1 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді 9 місяців виправних робіт, з утриманням 20% заробітку; 18.03.2002 року Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.44 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України приєднано 1 міс. позбавлення волі за вироком Зіньківського районного суду від 20.04.2001 року, остаточно засуджений до 1 року 1 місяця позбавлення волі.21.10.2002 року звільнений умовно-достроково, згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави з невідбутим строком 5 місяців 27 днів; 11.04.2005 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.3, 187 ч.3, 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 28.02.2006 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ст.162 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 н/м доходів громадян (850 грн.); 29.01.2007 року Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 2 роки 6 місяців позбавлення волі за вироком Гадяцького районного суду від 11.04.2005 року, остаточно засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі.01.03.2011 року звільнений умовно-достроково, згідно з постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.02.2011 з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 21 день; 30.03.2016 року Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 22.08.2017 року Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України приєднано покарання за вироком Зіньківського районного суду від 30.03.2016 року, остаточно засуджений до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 16.01.2018 Апеляційним судом Полтавської області за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.; 22.02.2018 року Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.30.01.2020 звільнений по відбуттю строку покарання, та будучи повідомленим про підозри:
- 19.05.2021 відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
- 29.06.2021 відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України;
- 30.07.2021 відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України;
- 27.08.2021 відділенням поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та маючи не погашені і не зняті у встановленому законом порядку судимості, вчинив нові умисні злочини проти власності .
По вищевказаних кримінальних провадженнях на даний час проводиться ряд слідчих дій та експертних досліджень, в яких ОСОБА_4 повідомлено про підозру. Єдиним джерелом доходу для підозрюваного ОСОБА_4 фактично є вчинення злочинів, тому є обґрунтований ризик вважати, що перебуваючи на волі, останній продовжить вчинення злочинів, у тому числі, корисливої спрямованості.
У підтвердження висновку про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. Також, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, тому під загрозою покарання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне, що ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, може незаконно вплинути на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань, чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності.
Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому зобрання підозрюваному біль м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.
При цьому, суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Суворість покарання за кримінальними правопорушеннями, за якими обвинувачується ОСОБА_4 не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.
Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час в зв`язку із проведенням в Україні антитерористичної операції та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Відповідно до ст.185 ч.3 КК України передбачено покарання від трьох до шести років. Згідно ст. 12 КК України, даний злочин віднесено до тяжких злочинів. Належне йому майно достатнє для сплати застави при його реалізації відсутнє, обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, проживає в невеликому населеному пункті, має родичів на території України, має не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності.
При вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності та врахувати наступні факти: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху; стан здоров`я ОСОБА_4 , який є працездатною, здоровою особою; соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується з негативної сторони, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, що могло б забезпечити його життєдіяльність без вчинення злочинів; майновий стан підозрюваного, в якого відсутнє будь-яке майно.
У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.
У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні якої підозрюваному ОСОБА_4 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обов`язків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.
Виходячи з вимог ч. 2ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст.ст.. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
У відповідності до ч.1ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цьогоКодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно ч. 4ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до ч. 5ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5ст. 182 КПК України у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 7ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183та ч. 5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 183, 193, 196 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою задоволити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покровське, Полтавського району, Полтавської області, жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 16 год. 30 хвилин 02.11.2021 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 16 год. 30 хвилин 31 грудня 2021 року.
При внесенні застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ОСОБА_4 підлягає звільненню під заставу.
Розмір застави визначити підозрюваному ОСОБА_4 в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним (обвинуваченим), так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти йому, або заставодавцю обов`язки, покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- з`являтись за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1