Справа №№ 148/1524/20
В И Р О К
Іменем України

09 листопада 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000050 внесеного в ЄРДР від 08.09.2020, № 0000344 внесеного в ЄРДР від 03.11.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, освіта вища, розлучений, не працює, на підставі ст. 89 КК України не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 162 ч.1, 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 08.09.2020 року близько 01:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на порушення недоторканості житла та проникнення до будинку, прийшов до домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить та де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де усвідомлюючи, що проникнення до володіння особи без згоди володільця є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканість житла чи іншого володіння, закріпленого в ст. 30 Конституції України, не маючи законних підстав, без згоди особи яка є власником житла, протиправно, через незачинені двері незаконно проник до житлового будинку, звідки мав намір викрасти алкоголь, однак був виявлений власницею будинку ОСОБА_5 , після чого на вимоги власниці залишити помешкання, вибіг з будинку та пішов у невідомому напрямку, тим самим порушив недоторканість житла ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_4 , відносно якого на розгляді Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000050 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність за наступних обставин.
Так, 31.10.2020 близько 19:00 год., ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до території домогосподарства АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який проживав за вказаною адресою.
Продовжуючи злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли усвідомлювати його злочинні дії, переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, пройшов на територію подвір`я домогосподарства через дерев`яну хвіртку та підійшов до господарської будівлі, що знаходиться на території вищевказаного домоволодіння. З метою протиправного заволодіння чужим майном, яке з законних підстав належить іншій особі, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу відчинив двері господарської будівлі, тим самим незаконно проникнув в середину, усвідомлюючи, що наявне в середині майно, завідомо є чужим для нього, тобто таким, що перебуває у власності іншої особи, та діючи умисно, протиправно, таємно заволодів алюмінієвим казаном з кришкою, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи становить 1194,96 гривень, після чого з місця події зник, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_6 майнового збитку на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 162 ч.1, 185 ч.3 КК України визнав повністю і суду показав, що всі обставини зазначенні в обвинувальних актах повністю відповідають фактичним обставинам справи, ним визнаються та не оспорюються. Він дійсно, 08.09.20200 року, вночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку ОСОБА_5 , щоб забрати спортивну кофту, яку він залишив на передодні. Зайшовши до будинку він побачив бутель з горілкою, який хотів викрасти, але в цей час вийшла власниця і його викрила, тому він зразу же втік з будинку. 31.10.2020, він прийшов до свого сусіда ОСОБА_6 , зайшов на літню кухню, відчинивши двері та викрав там алюмінієвий казан ємкістю близько 70 л, який в подальшому продав знайомому на ім`я ОСОБА_7 за 350 грн. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , в незаконному проникненні до житла особи, за епізодом проникнення до потерпілої ОСОБА_5 , в судовому засіданні доведена в повному обсязі, тому дії останнього вірно кваліфіковано за ст. 162 ч.1 КК України.

Також в судовому засіданні в повному обсязі доведена вина обвинуваченого і в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена з проникненням в приміщення, за епізодом крадіжки майна в потерпілого ОСОБА_6 , і дії останнього вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також обсяг і характер вчинених кримінально-караного діянь.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючими покарання обставинами являється вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому в межах санкцій визначених ст. 162 ч.1 КК України у виді обмеження волі та ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, призначивши покарання за кожен злочин окремо, і остаточне покарання призначити на підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі шляхом поглинення покарання менш суворого більш суворим. В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, потерпілого, суспільну небезпечність вчинених злочинів, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь вини, а також те, що обвинувачений запевнив суд, що став на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно останнього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 1, 2 КК України.

Враховуючи, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

Понесені процесуальні витрати при розгляді справи, в сумі 490,32 грн., на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 75, 76, 162, 185 КК України, ст. ст. 369-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 162 ч.1, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

по ст. 162 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на два роки;

по ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, понесенні в зв`язку з проведення експертиз в сумі 490,32 грн. (чотириста дев`яносто гривень 32 копійки).

Речові докази:

- дві банки шпротів торгової марки «Море» повернути власнику ОСОБА_5 , пластикову пляшку торгової марки «Аква лайф» ємкістю 6 л з прозорою рідиною, яка має різкий запах самогону, яка передана на зберігання ОСОБА_5 знищити, в зв`язку з тим, що рідина у вигляді самогону виключена із вільного обороту, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 11.09.2020, в кримінальному провадженні № 0000050 внесеного в ЄРДР від 08.09.2020;

- металевий казан ємкістю 80 л повернути спадкоємцям власника ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 09.11.2020, в кримінальному провадженні № 0000344 внесеного в ЄРДР від 04.11.2020.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя