ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1865/21 Справа № 202/7099/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000545 за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, та суперечать обставинам кримінального провадження, при цьому підозра є необґрунтована.
Зазначає, що дії, які відбувались нібито на виконання доручення процесуального керівника ОСОБА_9 в порядку ст.ст. 40, 223 КПК України не відносились до слідчих (процесуальних) дій, та прийняття участі в їх проведенні не входило до посадових обов`язків старшого оперуповноваженого УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ ОСОБА_10 , тобто потерпілий не здійснював жодної правомірної дії відповідно до своїх посадових обов`язків як працівник поліції.
Протокол допиту потерпілого та пояснення свідків суперечать висновку експерта №2602е, щодо обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.
В матеріалах кримінального провадження відсутній відеозапис зі службової камери потерпілого ОСОБА_10 .
Заявлені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтовані, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується, разом з тим, прокурором не надано доказів того, що підозрюваного здійснювала вплив на свідків, потерпілого, експерта та інших учасників кримінального провадження.
Тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , не може слугувати окремою та єдиною підставою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Також зазначає, що слідчим суддею було порушено її право на захист та суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання щодо залучення до матеріалів справи документів, які мають суттєве значення під час розгляду клопотання слідчого.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю до 12год. 15 хв. 11 січня 2022 року з покладанням на неї обов`язків:- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час; - не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду; -утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні та потерпілим; -цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; -носити електронний засіб контролю.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, беручи до уваги дані про особу підозрюваної, яка чинила опір працівникам органів досудового слідства та прокуратури при врученні їй повідомлення про підозру та в результаті взагалі відмовилась від його отримання та відносно якої, 24.09.2021 року в іншому кримінальному провадженні направлено в суд обвинувальний акт за ст.ст. 28 ч.3; 366 ч.1; 28 ч.3; 364 ч.2; 366 ч.1 КК України, оцінивши в сукупності ступень тяжкості злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку про те, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та підозрюваної, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги підозрюваної, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, обвинуваченого, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя, суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.
На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, оскільки слідчим суддею було порушено право на захист підозрюваної, та не залучено захисника на підставі її клопотання, що підтверджується технічним записом судового засідання від 17.11.2021 року.

Допущені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.

В ході апеляційного перегляду колегія суддів встановила, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 30.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_8 нанесла йому, як старшому оперуповноваженому УСР в Дніпропетровській області, удар в ліву частину голови; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 30.09.2021 року, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 від 23.10.2021 року, які підтвердили те, що ОСОБА_8 завдала ОСОБА_10 один удар долонею лівої руки в ліву частину обличчя; висновком судово-медичної експертизи №2602е від 11.10.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні ( 21 день); протоколом огляду предмету та інформації, яку він містить та додатками до нього від 04.10.2021 року, відповідно до якого в ході перегляду слідчої дії оглядались файли, які записані на носій інформації DVD-R-диск (файл WhatApp Video 2021-10-01 at 17.53.02 mp4) та відображено як о 01:21 ОСОБА_8 долонею лівої руки наносить один удар в ліву частину голови оперативного працівника ОСОБА_10 .

Доводи апеляційної скарги підозрюваної про те, що дії, які відбувались нібито на виконання доручення процесуального керівника ОСОБА_9 в порядку ст.ст. 40, 223 КПК України не відносились до слідчих (процесуальних) дій, та прийняття участі в їх проведенні не входило до посадових обов`язків старшого оперуповноваженого УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ ОСОБА_10 , тобто потерпілий не здійснював жодної правомірної дії відповідно до своїх посадових обов`язків як працівник поліції , не є слушним з огляду на таке.
У КПК України відсутній порядок вручення обвинувального акту.

Відсутність законодавчого врегулювання порядку вручення обвинувального акту, зокрема у разі небажання його тримання, може бути причиною затягування процесуальних строків та закриття кримінального провадження.

Згідно із ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Зокрема, до загальних засад кримінального провадження відповідно до ст. 7 КПК України належать законність та розумність строків.

Частиною 6 статті 104 КПК України передбачено, що якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу. Факт відмови особи від підписання протоколу, а також факт надання письмових пояснень особи щодо причин такої відмови засвідчується підписом її захисника (законного представника), а у разі його відсутності понятих.

Частиною 1 статті 107 КПК України зазначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Відповідно до ч. 2 статті 41 КПК України співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність передбачено застосування гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Отже, здійснення фіксації потерпілим, залученим прокурором до вказаної процесуальної дії, відповідним дорученням спростовуює доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри.
Таким чином, доводи підозрюваної щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що докази у цьому кримінальному провадженні не підтверджують обґрунтованість підозри є безпідставними, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення колегія суддів дійшла до таких висновків.
Так, ризик переховування від досудового розслідування та суду є наявним, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КПК України, що полягає в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень при проведенні з нею процесуальних дій, санкція якого передбачає покарання до 5 років позбавлення волі.
Також підозрювана може здійснювати вплив на потерпілого та свідків для зміни їх показів, оскільки останній відомі їх анкетні дані та місце роботи, разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в якому не бажала виконувати свої процесуальні обов`язки в рамках кримінального провадження № 0000727 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, в якому наразі повідомлено про завершення досудового розслідування.
Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрювана має постійне місце проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Відповідно до ст. 178 КПК України, суд апеляційної інстанції при обранні виду запобіжного заходу, враховує вагомість доказів, які є достатніми для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання, яка раніше не судима, має на утриманні доньку, офіційно працевлаштована, щодо неї направлено до суду обвинувальний акт в рамках кримінального провадження № 0000727 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, тому до неї можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю, що передбачено ст.181 КПК України, із забороною ОСОБА_8 цілодобового залишати житло до 11 січня 2022 року, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 12 год.15 хв. 11 січня 2022 року включно.
Покласти на підозрювану ОСОБА_8 , такі обов`язки: -прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час; -не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду; - утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні та потерпілим; -цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; -повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; -здати на зберігання до відповідних органів державної вклади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 11 січня 2022 року.
Копію ухвали направити на виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної, контроль за виконанням покласти на прокурора.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4