Номер провадження: 11-сс/813/1321/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 22.08.2021 в межах кримінального провадження №0000582 від 20.08.2021, якою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іллічівськ Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000582 від 20.08.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було відмовлено у задоволення клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування не доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що в свою чергу виключає можливість встановлення обставин, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою прямими доказами у сукупності, зокрема, показами потерпілого, протоколами слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами доданих до клопотання слідчого;
- слідчим суддею не враховано, що в зазначеному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиняв злочини майнового характеру, в нього відсутнє місце роботи або навчання.
Посилаючись на вищевикладене, прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша та друга ст. 404 КПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону виконав не в повній мірі та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці у нього, ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ДП «Одеський нафтопереробний завод», який розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора 1/1, а саме каталізаторів, задіяних у процесі нафтопереробки та іншого електричного обладнання, яке присутнє на заводі.
З метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 розподілили між собою ролі, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 домовились про проникнення на огороджену територію ДП «ОНПЗ», та таємне майна, а саме каталізаторів, задіяних у процесі нафтопереробки та електрообладнання, які знаходились на території заводу, та в подальшому ОСОБА_8 , використовуючи транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з., якого НОМЕР_1 , виконуючи свою роль у злочині, повинен був перевезти викрадене майна на вказаному автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 підготували та взяли з собою інструменти заздалегідь заготовлені для пошкодження реакторів.
Далі, приблизно об 13:00 год. 20.08.2021 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 прибули на раніше вказаному автомобілі до огорожі території ДП «ОНПЗ» за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора 1/1 з боку вулиці Теплична у м. Одеса, де ОСОБА_8 , виконуючи свою роль у злочині, від`їхав на автомобілі на безпечну відстань з метою уникнення викриття з боку сторонніх осіб, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, проникли через огорожу на територію ДП «ОНПЗ» та направились по території в пошуках об`єкту злочину.
Перебуваючи на території ДП «ОНПЗ» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, почали пошкоджувати реактори з метою безперешкодного доступу до ємкостей з каталізаторами. В ході вище вказаних дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пошкодили 5 реакторів з яких викрали приблизно 50 кг. каталізаторів нафтопереробки, які склали в 2 заздалегідь приготовані мішки.
Окрім цього ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відключили три металевих ящики з електрообладнанням.
Надалі, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перекинули мішки із викраденими каталізаторами та три металевих ящики з електрообладнанням через паркан території ДП «ОНПЗ». В подальшому, до вказаного паркану, з метою доведення до кінця спільного злочинного умислу, під`їхав автомобіль «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 за кермом, якого перебував ОСОБА_8 , в який, вищевказані особи, завантажили мішки з викраденими каталізаторами процесу нафтопереробки та три металевих ящики з електрообладнанням.
Після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину із викраденим майном зникли, та мали фактичну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду ДП «ОНПЗ».
Погоджуючись із доводами обвинувачення про обґрунтованість підозри та вважаючи їх слушними, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом обшуку від 20.08.2021 (а.с. 11-13); протоколом огляду місця події від 20.08.2021 (а.с. 14-16); протоколом огляду від 20.08.2021 (а.с. 17-19); протоколом допиту представника потерпілого від 20.08.2021 (а.с. 20-21) та іншими матеріалами в їх сукупності.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, надані органом досудового розслідування докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження повністю доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку із чим колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді в цій частині, та вважає їх передчасними..

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На переконання колегії суддів, в судовому засіданні прокурор довів лише наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, обумовлено тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється та тяжкістю покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання винуватості, а також відсутності офіційного місця працевлаштування.

Водночас, що стосується посилань сторони обвинувачення на наявність в даному кримінальному провадженні ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення та здійснення незаконного впливу на свідків у провадженні, апеляційний суд критично оцінює такі доводи та наголошує на тому, що вони є суб`єктивними припущеннями органу досудового розслідування, які жодними належними доказами не підтверджуються.

Натомість, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має місце реєстрації та постійного проживання, самостійно з`явився в судове засідання суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора.

При цьому, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не може бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, на переконання апеляційного суду, на теперішній час не має правових підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатний запобігти зазначеному вище ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 на даній стадії проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

За встановлених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування відносно останнього, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього до 20.10.2021 певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, якого буде достатньо для запобігання наявному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Положення п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачають, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з підстав, зазначених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 24, 177-178, 194, 370, 405, 407, 409, 411, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2021, якою було відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1)прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
2)повідомляти слідчого про зміну місця проживання.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків становить до 20.10.2021 включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4