Провадження №1-в/127/624/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

інспектор Вінницького МВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду, в м. Вінниці, подання інспектора Вінницького міського відділу філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання інспектора Вінницького міського відділу філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Подання мотивоване тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень. Вирок набрав законної сили та був отриманий Вінницьким міським відділом філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області 06.06.2019 року. У встановлений законодавством строк засуджений штраф не сплатив.

В судовому засіданні інспектор Вінницького МВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 подання підтримала та просила суд його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання органу пробації.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.
Зазначений вирок суду набрав законної сили 29.03.2019 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженим штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:
Подання інспектора Вінницького міського відділу філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 , задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя: