Дата документу 25.10.2021 Справа № 323/2926/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 323/2926/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/481/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Оріхівським районним судом Запорізької області,

захисника-адвоката ОСОБА_8 за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку EASYCON,

обвинуваченої ОСОБА_9 в режимі відеоконференції з Оріхівським районним судом Запорізької області,

розглянула 25 жовтня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянка України, з середньо-спеціальною освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у виді 4 років 1 місяця. Звільнилась 21.09.2017 року умовно-достроково (1 рік 3 місяці 24 дня
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини :

22 жовтня 2020 року близько 10-52 годин, знаходячись в магазині ПП «Сафронов» який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, діючи умисно з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з стелажа светр «Гольф» світло рожевого кольору, загальна вартість якої згідно висновку експерта №20 від 03.11.2020 року становить 440 гривень, після чого покинула місце вчинення проступку та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 440 грн.

Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року, ухваленого в порядку ст.382 КПК України:
ОСОБА_9 визнана винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та їй призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.
Стягнуто з ОСОБА_9 в дохід держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 320,00 гривень.
Знято арешт з светру «Гольф» світло-рожевого кольору, накладеного ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.11.2020 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_9 не застосовувалися.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, вважає вирок суду першої інстанції незаконним, та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції не врахував положення ч.3 ст.56 КК України, що громадські роботи не призначаються особам, які досягти пенсійного віку. Водночас, вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено останній покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, що в свою чергу суперечить вимогам ч.3 ст.56 КК України, оскільки обвинувачена досягла пенсійного віку.

Просить апеляційний суд вирок суду першої інстанції змінити, призначити ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні апеляційної інстанції:

Захисник заявила клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченої ОСОБА_9 з потерпілою ОСОБА_7 .
Обвинувачена підтримала заявлене захисником клопотання.
Потерпіла наполягала на задоволенні клопотання, зазначивши, що обвинувачена в повному обсязі відшкодувала завдані збитки, вони примирилися, обвинувачена вибачалися, а вона прийняла вибачення.
Прокурор не заперечував щодо наявності підстав, передбачених ст.46 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.382 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що на стадії судового розгляду відповідне клопотання стороною захисту не заявлялось, у зв`язку з чим умови та підстави можливого звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності не були предметом розгляду суду, а, відтак, будь-яких порушень вимог КПК України під час постановлення вироку колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, з урахуванням вимог закону, є слушними доводи захисника про можливість застосування до обвинуваченої положень ст.46 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Так, положеннями ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Примирення означає досягнення угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує щодо звільнення винного від кримінальної відповідальності (чи просить про таке звільнення).

Наведене є своєрідним відходом кримінальної політики держави від виключно каральної функції, розширення засади диспозитивності в кримінальному процесі.

Передбачений кримінальним законом інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Для застосування ст.46 КК України необхідна наявність таких обов`язкових умов (передумов) та підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим: умова вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; підстава примирення винного з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода у розумінні ст.46 КК України має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примирення винного з потерпілим здійснюється в порядку, передбаченому ст.284 КПК України.

У відповідності до роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_9 раніше не судима, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Крім цього, до початку апеляційного розгляду, захисником обвинуваченої ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_8 було подано заяву, в якій адвокат просила суд апеляційної інстанції звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням ОСОБА_9 з потерпілою ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла підтвердила факт примирення з обвинуваченою та відсутності жодних претензій матеріального характеру та будь-яких інших претензій до обвинуваченої. Також зазначила, що ОСОБА_9 відшкодувала їй матеріальну шкоду у повному обсязі.

Вказані обставини також підтверджуються розпискою про досягнення примирення потерпілої особи та обвинуваченої, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення, підписаною потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_9 .

Таким чином під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_9 вперше вчинила кримінальний проступок, примирилась з потерпілою та відшкодувала завдані нею збитки, тобто, наявні умови, передбачені ст.46 КК України, які у своїй сукупності є підставою для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності, згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, передбачає закриття кримінального провадження.

За встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що вирок суду підлягає скасуванню, обвинувачена ОСОБА_9 звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_7 , кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.185 КК України закриттю.

Керуючись ст.ст.284, 285, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.185 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження за №0000126 від 30 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4