печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене начальником третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках. Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000089 від 22.01.2014, в тому числі, за фактом викрадення і позбавлення волі гр. ОСОБА_6 , що сталося 21 січня 2014 року близько 22 год. у районі станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, Пум. Києві та подальшого позбавлення волі гр. ОСОБА_6 в ніч з 21 на 22 січня 2014 в палатковому таборі в районі АДРЕСА_1 , неподалік станції метро -Бориспільська», що супроводжувалося погрозами вбивства, а також за фактами створення злочинної організації, вчинення окремими групами громадян тяжких та особливо тяжких злочинів - викрадення і катування протестувальників, замахів на їх вбивства і вбивств у період грудня 2013 року - лютого 2014 року та ряду інших насильницьких злочинів, скоєних під час проведення акцій протесту, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 340, п. п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч.ч. 2, 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125. ч. 2 ст. 171, ч.ч. 2, 4 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. З ст. 365, ч. З ст. 209. ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України, а також за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України.

22.12.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України.

Слідчий вказав, що повідомлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.01.2014, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив про вчинення щодо нього злочину в ніч з 21 на 22 січня 2014 року. показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 18.02.2014, який повідомив про обставини вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, а саме викрадення його 21 січня 2014 року приблизно о 22 год. 00 хв. невідомими особами в районі станції метро «Петрівка» в місті Києві, подальшого утримання та катування під час перевезення його в автобусі по місту Києву, а також незаконного позбавлення волі та катування в наметовому таборі в районі метро «Бориспільська» міста Києва в ніч з 21 на 22 січня 2014 року; висновком експерта № 481 від 06.03.2014 за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено синець - на повіках лівого ока. садна обличчя, контузію 1 ступеню лівого ока. спричинені тупим предметом (предметами), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_6 від 02.03.2015, під час якого потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи в місцях вчинення злочинів, показав та розповів про обставини вчинення щодо нього кримінальних правопорушень; показаннями свідка ОСОБА_8 від 25.06.2015 (водій автобусу 8САМІА К113, д.р.н. НОМЕР_1 . в якому незаконно утримували ОСОБА_6 із застосуванням фізичної сили та з погрозами вбивства, після викрадення останнього 21.01.2014 приблизно 22 год. в районі станції метро «Петрівка» в місті Києві та перевезення до наметового табору в районі метро «Бориспільська» міста Києва), який повідомив, що впізнає по фото ОСОБА_4 як особу, яка була в автобусі під час поїздки в м. Київ; пред`явленням осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_6 , під час чого ОСОБА_6 серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків впізнав ОСОБА_4 як особу, яку бачив в автобусі, в якому його незаконно утримували після викрадення в районі станції метро «Петрівка» в місті Києві, та в наметовому таборі в районі метро «Бориспільська» міста Києва в ніч з 21 на 22 січня 2014 року; висновком спеціаліста від 23.11.2020 за результатами проведення аналізу інформації, вилученої під час тимчасового доступу в оператору мобільного зв`язку на підставі ухвали слідчого судді, зокрема, інформації за абонентським номером НОМЕР_2 . що відповідно до матеріалів кримінального провадження належав ОСОБА_4 , відповідно до якого встановлено контакти останнього та місце знаходження базових станції мобільного оператору в момент з`єднань зазначеного номеру за період з 20 по 22 січня 2014 року.

Слідчий зазначив, що метою застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язання виконувати обов`язки є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики, а також необхідність в покладанні на підозрюваного ОСОБА_4 зазначених обов`язків підтверджується та обґрунтовується наступними фактами.

Підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, немає законних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків. Також, ОСОБА_4 раніше судимий

Київським районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, звільненому від відбуття покарання ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 28.09.2018 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Відповідно до інформації департаменту інформаційно-аналітичної підтримки НП України, 28.082019 Холодногірським відділом поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001916 від 07.08.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. 02.10.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні направлено до суду. Крім того, 15.10.2020 Селидівським відділенням Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0001991 від 08.10.2014 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146. ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 289. ч. З ст. 262 КК України.

Вказав, що на викладене дає підстави вважати слідству про можливі зв`язки ОСОБА_4 в кримінальному середовищі та характеризують його як особу, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних та осіб, які відбули покарання за вчинення вказаних злочинів, фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінальних правопорушень. Про це свідчить також мета викрадення ОСОБА_6 - як перешкоджання протестним акціям, так і доведеність участі його та інших осіб в протестних акціях за грошову винагороду.

Водночас, у кримінальному провадженні за вказаним епізодами злочинної діяльності повідомлено про підозру ряду осіб, які переховуються від органу досудового слідства, у зв`язку з чим останніх оголошено в розшук, зокрема: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . У зв`язку з цим, у слідства наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 також може вдатися до переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, як і інші підозрювані. У той же час, останні зацікавлені, щоб ОСОБА_4 не надавав відносно них правдиві показання, та можуть вчинити дії, направленні на переховування його від органу досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра необґрунтована, а ризики відсутні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках. Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000089 від 22.01.2014, в тому числі, за фактом викрадення і позбавлення волі гр. ОСОБА_6 , що сталося 21 січня 2014 року близько 22 год. у районі станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, Пум. Києві та подальшого позбавлення волі гр. ОСОБА_6 в ніч з 21 на 22 січня 2014 в палатковому таборі в районі АДРЕСА_1 , неподалік станції метро -Бориспільська», що супроводжувалося погрозами вбивства, а також за фактами створення злочинної організації, вчинення окремими групами громадян тяжких та особливо тяжких злочинів - викрадення і катування протестувальників, замахів на їх вбивства і вбивств у період грудня 2013 року - лютого 2014 року та ряду інших насильницьких злочинів, скоєних під час проведення акцій протесту, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 340, п. п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч.ч. 2, 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125. ч. 2 ст. 171, ч.ч. 2, 4 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. З ст. 365, ч. З ст. 209. ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України, а також за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України.

22.12.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Частиною 1 статті 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку його дії.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
При аналізі заявлених ризиків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193,194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до 05.03.2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду у цьому кримінальному провадженні;
- не відлучатися із міста Харкова (населений пункт місця реєстрації та проживання) без дозволу слідчого, прокурора та суду у цьому кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд у кримінальному провадженні про зміну свого місця проживання;
- докласти зусиль до пошуку роботи за місцем проживання упродовж одного місяця з моменту винесення ухвали слідчого судді;
- здати упродовж доби з моменту винесення ухвали слідчого судді до органу досудового розслідування на тимчасове зберігання свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити до 05.03.2021 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1