Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 504/2244/19
Провадження №1-кп/523/485/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

01.10.2021 року

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001906 від 04.11.2016 року із звинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, має професійно-технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні дитину 2016 р.н., офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого останній раз:
- 19.11.2020 вироком Суворовського районного суду м .Одеси, визнано винним за ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на сторок 4 роки.до ч.1 ст. 71 КК України.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
Встановив:
Судом встановлено, що у 2016 році, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті на підставі ст.284 ч.5 КПК України) та ОСОБА_6 виник спільний умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , поєднаний з проникненням до її житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

На виконання свого злочинного умислу, 03.11.2016 приблизно о 18:00 год., ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті на підставі ст.284 ч.5 КПК України) за попередньою змовою з ОСОБА_6 прибули у АДРЕСА_3 , де встановивши відсутність власника житла, очікували її повернення.

У продовження своїх протиправних дій, дочекавшись повернення ОСОБА_8 до свого житла та відкриття нею вхідних дверей, приблизно о 18 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті на підставі ст.284 ч.5 КПК України) та ОСОБА_6 відкрито проникли до будинку буд. 77.

У продовження вчинення злочину, в той час коли ОСОБА_6 пройшов до спальної кімнати та здійснював пошук майна з метою його подальшого відкритого викрадення, ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті на підставі ст.284 ч.5 КПК України) з метою попередження його викриття та створенню перешкод у вчиненні, перебував поряд з ОСОБА_8 у прихожій кімнаті.

На виконання свого спільного злочинного умислу ОСОБА_7 , (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті на підставі ст.284 ч.5 КПК України) спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 повторно, відкрито викрали у потерпілої ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 140 тисяч 50 гривень, 3 тисячі доларів США, що станом на 03.11.2016 еквівалентно 76 тисяч 800 гривень, золоті вироби, а саме: весільну каблучку вагою біля 10 грам вартістю 5000 гривень, каблучку із фіолетовим камінням у вигляді ромбу вагою приблизно 5 грам вартістю 2500 гривень, каблучку із червоним камінням рубін округлої форми вагою приблизно 5 грам вартістю 2500 гривень, 2 каблучки із фіолетовим круглим камінням вагою приблизно по 3 грами вартістю по 1500 гривень кожна, ланцюг із білого та жовтого золота плетіння Бісмарк вагою приблизно 8 грам вартістю 4000 гривень, підвіску у вигляді глобусу із ажурним узором вагою приблизно 7 грам вартістю 3500 гривень, підвіску округлої форми із знаком зодіаку Козерог вагою приблизно 5 грам вартістю 2500 гривень, сережки округлої форми із камінням білого та синього кольору вагою приблизно 5 грам вартістю 2500 гривень, сережки прямокутної форми з камінням білого кольору вагою приблизно 5 грам вартістю 2500 гривень, сережки з вісюльками вагою приблизно 4 грами вартістю 2000 гривень, тоненький ланцюг вагою приблизно 3 грами вартістю 1500 гривень; мобільний телефон марки Нокіа в корпусі чорного кольору, марку не встановлено, вартістю 800 гривень, підключений до оператора стільникового зв`язку ПрАТ Київстар № НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті на підставі ст.284 ч.5 КПК України) за попередньою змовою з ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 249 тисяч 150 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину у інкримінованому правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений день та час рухався разом з ОСОБА_7 на своєму автомобілі «Волга» у селі Красносілка, Лиманського району. ОСОБА_7 знайшов будинок потерпілого побачивши, що остання відчинила двері свого будинку, швидко перескочили через паркан, підійшли до потерпілої та сказали їй «Що вони прийшли за грошима». Поки ОСОБА_7 спілкувався у коридорі з потерпілою, ОСОБА_6 пройшов до кімнати та у шафі знайшов пакет з грошима та золотими виробами. Після чого, покинули будівлі потерпілої, фізичної сили до потерпілої не застосовували. З місця пригоди направились до додому до ОСОБА_7 де і розподілили награбоване. Гроші поділили у рівних частинах, але ОСОБА_10 не виключає можливість того, що ОСОБА_11 узяв собі більше грошей. Через декілька днів ОСОБА_10 , отримав грошові за реалізовані золоті перекраси.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Оцінюючи докази у їх супукності, суд вважає їх достовірними, допустимими та достатніми для винесення вироку.
- за ч.4 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадене чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло вчинений у велиих розмірах.

Оцінюючи докази у їх супукності, суд вважає їх достовірними, допустимими та достатніми для винесення вироку.
Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 , у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_6 має на утриманні дитину 2016 р.н., місце проживання, професійно-технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки останній будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину проти власності, відповідних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, та про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджений, а саме 30.10.2017 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та в період іспитового строку вчинив новий злочин, та засуджений Суворовський районним судом м.Одеси до 4 років позбавлення волі і фактично відбуває покарання, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за новим вироком суду, невідбуту частину покарання за попереднім вироком у видіодного місяця позбавлення волі.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково у вигляді одного місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком, а саме вироком Суворовський районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року.

Остаточно до відбуття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у вигляді семи років одного місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 , рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , обрати у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апелляційного суду області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя

Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1