Справа № 287/28/17-к
Провадження №11-кп/801/1080/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі:
захисника ОСОБА_6 в режимі
відеоконференції,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 08.07.2021 в кримінальному провадженні №0000071 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ст. 246, ч. 2 ст. 364-1 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 246 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246, ч. 1 ст. 365 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246, ч. 3 ст. 365 КК України,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000071 від 08.07.2021 стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ст. 246, ч. 2 ст. 364-1 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 246 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246, ч. 1 ст. 365 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246, ч. 3 ст. 365 КК України, повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_17 для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Таке рішення суд мотивував невідповідністю вимогам КПК України розписок про отримання позову цивільного відповідача ОСОБА_18 та його представника адвоката ОСОБА_19 через не зазначення у них номеру кримінального провадження; наявністю виправлень у розписці ОСОБА_20 ; невідповідністю зазначення сукупної вартості усіх експертиз загальному розміру витрат на залучення експертів під час досудового розслідування; порушенням презумпції невинуватості осіб при формулюванні обвинувачення; не скріплення прокурором обвинувального акту печаткою прокуратури при його затвердженні, що не надало обвинувальному акту статусу офіційного документу
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки, суд безпідставно повернув обвинувальний акт. Ухвалу вважає незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор вказує на безпідставність доводів суду та вважає, що при складанні та затвердженні обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000071 дотримано всіх вимог, передбачених ст. 291 КПК України, у тому числі він містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, захисника, який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.
За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з п. 3 ч. 3, ч. 4 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що вказаним вимогам закону ухвала суду не відповідає, а висновки, наведені в ухвалі, є безпідставними.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Частина 2 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.
В обвинувальному акті зазначено розмір витрат на залучення експерта окремо за кожну проведену експертизу.
Рішення про стягнення судових витрат та їх розмір приймається судом на підставі відповідних довідок, які додаються до висновку експерта, помилковий обрахунок слідчим сукупного розміру витрат не може вважатися такою обставиною, що має наслідком повернення обвинувального акту прокурору.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною 4 ст. 291 КПК України закріплено виключний перелік додатків до обвинувального акта, а саме до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
При цьому, вказаною вище статтею не передбачено окремі вимоги до розписки цивільного відповідача про отримання цивільного позову.
Враховуючи, що розписки цивільного відповідача ОСОБА_18 та його захисника ОСОБА_19 направлені до суду разом з обвинувальним актом в даному провадженні, не зазначення його номера не створює жодних процесуальних наслідків.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Формулювання обвинувачення наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час судового розгляду кримінального провадження.
Висновки суду першої інстанції про те, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , слідчим та прокурором порушено принцип презумпції невинуватості є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 24.11.2016 №5-328кс16 проаналізовано зміст вказаної норми закону, яка вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва формула обвинувачення), формулювання обвинувачення.
При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально- правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Наведені в обвинувальному акті по даній справі, фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
При цьому, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано.
Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинувачених у їх вчиненні, розмір спричиненої шкоди, викладено чітко і конкретно.
Конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , не викликає сумнівів.
При поверненні обвинувального акту прокурору, суд не врахував, що відповідно до ст. 23 КПК України дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, де суд детально встановлює всі обставини вчинення кримінального правопорушення, та прийшов до передчасних висновків про те, що обвинувачення сформульовано з порушенням презумпції невинуватості, і на формальних підставах повернув обвинувальний акт прокурору.
Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.
Крім того, висновки суду з приводу того, що обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у кримінальному провадженні, оскільки підпис в графі «Затверджую» нескріплений печаткою прокуратури, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується дізнавачем, слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він складав його самостійно.
Відповідно до пункту 9.28.2 Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 27 від 12.02.2019 гриф затвердження розміщується у правому верхньому куті першого аркуша документа і складається з таких елементів: слово «ЗАТВЕРДЖУЮ», найменування посади, підпис, ініціали та прізвище особи, яка затвердила документ, дата затвердження.
Пунктом 18.2.4 «Інструкції» передбачено, що перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі, наведено у додатку 55 Інструкції.
Відповідно до Додатку №55 Інструкції не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акту або ж іншого процесуального документу.
Зазначено лише, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників обласних, окружних прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.
Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню здійснюється прокурорами, а не керівником Житомирської обласної прокуратури, а тому завіряти обвинувальний акт гербовою печаткою не вимагається.
Вираховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів прокурора, наведених в апеляційній скарзі, та безпідставність висновків суду першої інстанції, адже обвинувальний акт у повному обсязі відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, перелік яких є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню, при затвердженні обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прокурором виконані вимоги КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та повернення обвинувального акту до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 314, 315 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 08.07.2021 про повернення обвинувального акту з додатками прокурору в кримінальному провадженні №0000071 від 25.06.2015 скасувати.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ст. 246, ч. 2 ст. 364-1 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 28, ст. 246 КК України, ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246 КК України, ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246, ч. 1 ст. 365 КК України, ОСОБА_16 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 246, ч. 3 ст. 365 КК України направити до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду із стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4