Справа № 128/2972/21
УХВАЛА
Іменем України
02 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:
25.10.2021 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане подання, яке мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення; рішенням комісії з питань застосування до засуджених ст.ст. 81, 82 КК України та ст. 101 КВК України представлений до умовно-дострокового звільнення (протокол № 29 від 04.10.2021), а тому адміністрація Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» просить суд про його умовно-дострокове звільнення згідно зі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні 02.11.2021 представник Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні 02.11.2021 зазначив, що захисника не потребує, підтримав подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» та просив його задовольнити. Суду пояснив, що став на шлях виправлення, має негативне ставлення до вчиненого, після звільнення буде працевлаштовуватися, оскільки має багато боргів. Також зазначив, що буде проживати по місцю реєстрації з батьками. За час відбування покарання працював в їдальні та на підсобному господарстві.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні 02.11.2021 вважає, що подання підлягає задоволенню.

Представник Спостережної комісії при Вінницькій РДА в судове засідання 02.11.2021 також не з`явився, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , але суд враховує те, що дане подання погоджене головою Спостережної комісії при Вінницькій РДА.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, оглянувши особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Судом установлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 24.05.2019, яким його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з наданою характеристикою на засудженого ОСОБА_5 , початком строку відбування покарання є 30 січня 2020 року, а кінцем строку відбування покарання 30 липня 2022 року. В Державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» ОСОБА_5 прибув 10.02.2020 з Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав. Перебуваючи на дільниці ресоціалізації ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, один раз заохочувався правами начальника установи. 10.12.2020 за постановою начальника установи переведений до дільниці соціальної реабілітації при ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)». Працевлаштований підсобним робітником на підсобному господарстві установи. За час відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, заохочувався два рази. За час відбування покарання в установі характеризується таким чином: у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, вживчивий, підтримує дружні стосунки із засудженими різних категорій, до лідерства не прагне; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги; утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд; до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться завжди відповідально, здійснює належний догляд за ними, використовує їх тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; роботи з благоустрою виконує з розумною ініціативою; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення»; вину у скоєному злочині визнав повністю; соціально корисні зв`язки підтримує з матір`ю, батьком та сестрою шляхом телефонних розмов; за час відбування покарання надавались 4 короткострокових побачення, отримав 12 посилок та 2 передачі; згідно з вироком має цивільний позов: матеріальна шкода на суму 773 225 грн, витрати на проїзд 1914,02 грн, моральна шкода 40000 грн, правова допомога 5640 грн, однак виконавчі листи до установи не надходили. Відповідно до підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення. Застосуванню ст. 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації) підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 30.11.2020 (протокол № 39 від 09.12.2020 комісією установи погоджено в застосуванні, як особі, що стає на шлях виправлення). Застосуванню ст. 82 КК України (заміні не відбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 30.04.2021 (протокол № 14 від 11.05.2021 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України за особистою заявою засудженого). Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-достроковому звільненню) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання з 30.09.2021.

Довідкою, виданою амбулаторно-поліклінічним відділенням Стрижавської багатопрофільної лікарні 04 жовтня 2021 року, підтверджується, що засуджений ОСОБА_5 , 1983 року народження, на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань не знаходиться; на теперішній час загальний стан здоров`я задовільний.

Відповідно до довідки, виданої за підписами в.о. начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7 , ОСОБА_5 працевлаштований на госпобслузі Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» та йому нараховується заробітна плата, дохід за період з січня 2020 року по вересень 2021 року становить 10605 грн 34 коп.

З довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» вбачається, що станом на 04 жовтня 2021 року виконавчі листи за засудженим ОСОБА_5 в установі не рахуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з положеннями, викладеними в п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є особою, яка станом на 02 листопада 2021 року відбула більше 2/3 строку покарання, призначеного судом.

При вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

При цьому законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком суду, а правом суду, і таке звільнення може бути застосоване за вищевказаних умов, а головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання.

Висновок Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не ґрунтується на матеріалах справи, сама лише характеристика засудженого та наявність заохочень не свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає передчасними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, оскільки достеменно неможливо стверджувати, що на час звернення з поданням засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього відбутого строку покарання довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення.
Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 24.05.2019 має відшкодувати значну шкоду, завдану злочином, яка складається з матеріальної шкоди в сумі 773 225 грн, витрат на проїзд в сумі 1914,02 грн, моральної шкоди в сумі 40000 грн, правової допомоги в сумі 5640 грн.
Водночас, за час відбування покарання ОСОБА_5 не проявив намірів відшкодувати вищезазначену завдану шкоду, хоч був працевлаштований та отримував заробітну плату, що також не може свідчити про необхідний ступінь його виправлення.
Крім того, ОСОБА_5 раніше уже вчиняв злочини, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності та, в подальшому, був звільнений по амністії, однак на шлях виправлення не став і злочину вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 немає, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 81 КК України, тому в задоволенні подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА