ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2021 Справа №607/16465/20

провадження №1-кп/607/753/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000993 від 26 березня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Байройт, Німеччина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2019 року, близько 17 год. 40 хв. у ОСОБА_3 , який перебував у громадському місці - поряд із входом на літню терасу ресторану «Pasta Fresca», що на вул.Т.Шевченка, 23 в м.Тернополі, виник умисел направлений на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій умисел, 25 березня 2019 року, близько 17 год. 40 хв., перебуваючи в громадському місці - поряд із входом на літню терасу ресторану «Pasta Fresca», що на вул.Т.Шевченка, 23 в м.Тернополі, ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, безпричинно почав конфлікт із ОСОБА_5 , в ході якого діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя останньому, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа (разом із синцем), які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_5 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, визнав повністю, підтвердивши зазначені в обвинувальному акті обставини. Вказав, що дійсно, під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 наніс удар кулаком в обличчя останньому, спричинивши тілесні ушкодження. Просить суд, врахувати його щире каяття, та суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 , повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, під наркологічним диспансерно динамічним наглядом не перебуває, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Аналізуючи вищенаведене, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.
Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 296 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 296 КК України, згідно яких посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 296 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч1. ст.296 КК України, в редакції закону №2617- VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією, що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.296 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368 - 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речовий доказ: оригінал медичної карти хворого виданої на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_2 , який відповідно до постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 27.03.2019 року, зберігається при матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1