Провадження № 1-кп/727/526/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
розглянувши в залі суду м. Чернівці у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 129 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001983 від 05.12.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зокрема :

-14.08.2001 року Ленінським районним судом міста Чернівці за ч. 3 ст. 140, 44, 46-1 КК України до позбавлення волі на строк 6 місяців;

- 28.01.2002 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185, 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, 46-1 до позбавлення волі на 3 роки;

- 06.05.2003 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

-Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 187, 69, ч.4 ст.187, 69, 257, ч. 1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 129 КК України,
в с т а н о в и в :
Так, 04.12.2021, близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Чернівці, вул. Київська, 6, знаходячись біля магазину «ТАНО», діючи умисно, протиправно, з метою залякування потерпілого ОСОБА_4 та маючи умисел викликати у нього побоювання за своє життя, висловив погрозу вбивством останнього та з метою демонстрації реальності своєї погрози, тримав у правій руці ніж «ROSTFREI», та при цьому направив його в бік потерпілого ОСОБА_4 чим викликав у останнього реальні підстави побоюватися здійснення висловленої ОСОБА_3 погрози.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто у погрозах вбивством, за наявності реальних підстав побоюватись здійснення цієї погрози.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 в порядкуст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а саме в погрозі вбивством, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 також подав заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, шляхом вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2ст. 382 КПК України.
Відповідно до частини 4ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст.129 КК України, є правильною так як він вчинив погрозу вбивством.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його наслідки, дані про особу обвинуваченого який є раніше неодноразово судимим, на обліку у лікаря психіатра не перебуває , від огляду у лікаря нарколога відмовився, негативно характеризується за місцем проживання, його ставлення до скоєного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.
Згідно з ст. 65 КК Україниособі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно дост. 50 КК Українипокарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України слід призначити покарання в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду кримінального провадження не обирався.
Процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст..100 КПК України.
Керуючись ст.302,373,374,381-382 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 ( шість) місяців .
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1