У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000451 від 02.02.2014, за обвинуваченням: ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває дане кримінальне провадження.

22 червня 2021 року прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289КК України. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20 травня 2021 року його оголошено у міжнародний розшук. Враховуючи, що обвинувачений перебуває за межами території України, у випадку встановлення його місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до нього буде застосовано екстрадицію. Водночас, у разі застосування екстрадиції необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь-яких альтернатив. За вказаних обставин прокурор просить суд обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, врахувавши при цьому, що останній обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої; а також взяти до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у інкримінованих діяннях; тяжкість наслідків, спричинених даними кримінальними правопорушеннями; особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні злочинів з корисливих мотивів та з метою подальшого переховування і уникнення кримінальної відповідальності залишив місце свого постійного проживання у м. Кропивницький і 11 липня 2016 року перетнув кордон України в напрямку «виїзд» через пункт пропуску «Хутір-Михайлівський»; а тому, перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду; продовжити злочинну діяльність; а також незаконно впливати на свідків з метою зміни їхніх показань в подальших судових розглядах, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на думку прокурора, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

До клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення був наданий до суду лист Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області № 9 від 14 червня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_7 не був виставлений за «червоним оповіщенням» в базі Генерального секретаріату Інтерполу, оскільки для внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо ОСОБА_7 потрібно надати ухвалу слідчого судді про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її міжнародного розшуку.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23 червня 2021 року відновлено судове провадження у даному кримінальному провадженні та признано підготовче судове засідання для розгляду даного клопотання на 25 червня 2021 року.

25 червня 2021 року за клопотанням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 судове засідання відкладено до 07 вересня 2021 року.

При цьому, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що згідно графіку відпусток суддя ОСОБА_3 перебував у черговій щорічній відпустці у період з 29 червня 2021 року по 23 липня 2021 року включно, суддя ОСОБА_1 перебувала у черговій щорічній відпустці з 26 липня 2021 року по 20 серпня 2021 року включно, а суддя ОСОБА_2 перебував у черговій щорічній відпустці з 09 серпня 2021 року по 03 вересня 2021 року включно.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 07 вересня 2021 року, прокурор ОСОБА_5 доводи клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи із викладених у ньому підстав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 проти задоволення клопотань прокурора заперечив, зазначив, що працівниками поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області не було вчинено всіх необхідних дій для встановлення місця перебування обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також представник потерпілого ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши додані до нього документи, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши прокурора та захисника, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01 лютого 2014 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення злочину корисливої спрямованості, був співучасником у вчиненні злочину та виконав усі необхідні дії для незаконного заволодіння майном ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, при наступних обставинах. Так він на власному автомобілі разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, прибув на заздалегідь обумовлене місце, а саме на АЗС «WOG», розташовану по вул. Смілянська в м. Черкаси та відноситься до адміністративних меж Черкаського району Черкаської області, де під приводом купівлі автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймав участь в огляді даного автомобіля та за допомогою мобільного телефону корегував рух автомобіля з невстановленими особами, після появи яких разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_11 та з вище вказаними невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, почали наносити численні удари руками та ногами в різні частини тіла потерпілого, спричинивши останньому при цьому тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливом повік правого ока, які згідно висновку експерта № 592 від 24.03.2014 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого невстановлені у ході досудового розслідування особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, насильно помістили потерпілого на заднє сидіння салону автомобіля, сівши поруч, а ОСОБА_12 сів за кермо автомобіля, чим, за сприяння ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , здійснили відкрите заволодіння транспортним засобом, а саме - автомобілем «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та на автомобілі з місця скоєння злочину зникли.

Указані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України, як співвиконавець у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Він же, 01 лютого 2014 року близько 20 години 35 хвилин, за попередньою змовою з невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи біля АЗС "WOG», що по вул. Смілянська в м. Черкаси та відноситься до адміністративних меж Черкаського району, всупереч волі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом заподіяння йому фізичних страждань, котрі виразились в нанесенні потерпілому двох ударів в область голови, незаконно позбавили ОСОБА_9 волі, помістивши в автомобіль «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_2 , де і утримували його протягом тривалого часу.

Указані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_7 01 лютого 2014 року близько 20 години 35 хвилин, за попередньої змовою з невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи біля АЗС «WOG», що по вул. Смілянська в м. Черкаси та відноситься до адміністративних меж Черкаського району, із застосуванням до потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , насильства, не небезпечного для життя чи здоров`я, яке виразилось у нанесенні двох ударів в область голови, відкрито заволоділи транспортним засобом останнього - автомобілем «Аudi 80», д.н.з. НОМЕР_2 , який згодом повернули потерпілому.

Указані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України, як виконавець у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, не небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Він же, повторно, будучи співучасником у вчиненні злочину, виконав усі необхідні дії для незаконного заволодіння майном ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за попередньою змовою групою осіб, при наступних обставинах. Так, 02 лютого 2014 року близько 02 години 00 хвилин, маючи умисел на вчинення злочину корисливої спрямованості, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, прибули на незаконно вилученому у гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , автомобілі «Аudi 80», д.н.з. НОМЕР_2 , до гаражного приміщення по вул. Дахнівська, м. Черкаси, з якого викотили автомобіль «Mercedes Vito», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 8/76 від 29.04.2014 станом на 01 лютого 2014 року складала 57625,50 грн, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили останньому матеріальні збитки на вищевказану суму.

Указані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України, як співвиконавець у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Частиною 2 статті 29 Конституції України унормовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Згідно з частиною шостою статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз положень вказаної статті дає підстави зробити висновок, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або у разі оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою обвинуваченому, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, передбаченим ч. 1 ст. 197 КПК України (шістдесят днів).

З відомостей Державної прикордонної служби України /т. 2 а.с. 123/, а також відповідно до інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, «Аркан» /т. 2 а.с. 125/, вбачається, що 11 липня 2016 року ОСОБА_7 перетнув кордон України в напрямку «виїзд» через пункт пропуску на кордоні із Російською Федерацією «Хутір-Михайлівський». Дані про повернення його в Україну відсутні.
Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18 січня 2018 року Російську Федерацію визнано державою-агресором.
З урахуванням встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 виїхав та перебуває на території Російської Федерації, визнаної державою-агресором.

Також колегія суддів вважає необхідним зазначити, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20 травня 2021 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук /т. 2 а.с. 128-132/, а відповідні матеріали, як вбачається з листа Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області № 9 від 14 червня 2021 року, доданого до даного клопотання, спрямовані і доставлені до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України для організації розшуку обвинуваченого з використанням каналів та можливостей Інтерполу.

Слід зауважити, що положення частини 6 статті 193 КПК України не зобов`язують при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, обвинуваченого доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про оголошення в міжнародний розшук.

При цьому, чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Таким чином, для того, щоб обвинувачений вважався оголошеним у розшук має бути наявне процесуальне рішення про оголошення особи в розшук.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, етапу здійснення відповідного запиту до Інтерполу передує оголошення в установленому законодавством порядку особи в розшук правоохоронними органами України, а документом, який додається до запиту, на стадії судового розгляду, є завірена копія ухвали суду про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу). Тобто, вже на момент звернення із запитом до Інтерполу особа має бути оголошеною в міжнародний розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення ухвали суду про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед судом факт того, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук, є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого ухвалою суду.

Позиція сторони захисту щодо не здійснення працівниками поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області всіх необхідних дій для встановлення місця перебування обвинуваченого спростовується наявними в матеріалах кримінального провадження рапортом старшого оперуповноваженого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 /т.2 а.с. 85/, а також рапортом ДОП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_14 від 27 квітня 2021 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає доведеним той факт, що ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку.

Відтак, наявні достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення саме ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, колегія суддів виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) від 21 квітня 2011 року, п. 175; яке вказує на те, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

При цьому колегія суддів враховує вагомість наведених прокурором доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів зважає також на те, що ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочинів дають колегії суддів достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати психічний або фізичний вплив на потерпілих та свідків, які на сьогодні не допитані судом.

Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочинів, які становлять підвищену суспільну небезпеку, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати психічний або фізичний вплив на потерпілих та свідків, які на сьогодні не допитані судом.

Також, на обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого від правосуддя, колегія суддів надає оцінку особі обвинуваченого, який є одруженим; тяжкими захворюваннями не страждає; міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки та ухилення від явки до суду, не має; залишив місце свого постійного проживання у м. Кропивницький і 11 липня 2016 року перетнув кордон України в напрямку «виїзд» через пункт пропуску «Хутір-Михайлівський» та до теперішнього часу до України не повернувся, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність у нього «зв`язку» з житлом, тобто з місцем, де він постійно проживає/перебуває і де його можливо знайти. Зазначені обставини дають підстави для висновку про реальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Таким чином, колегія суддів переконана, що наразі існують ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України та статті 176 КПК України тримання під вартою є винятковим та найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, колегія суддів вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, колегія суддів на теперішній час не встановила.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи, що судове провадження у даній справі Черкаським районним судом Черкаської області не закінчено, учасники провадження та свідки не допитані, не досліджені інші докази у справі, беручи до уваги необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з метою запобігти спробам переховування від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У силу приписів частини 4 статті 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Також колегія суддів при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 частини 4 статті 183 КПК України, відповідно до якого при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Водночас, відповідно до вимог статті 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

За вказаних обставин колегія суддів вважає необхідним зупинити судове провадження у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 9, статтями 177, 183, 184, 193-194, 196, 369-372 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю м. Кропивницький (колишня назва м. Кіровоград) Кіровоградської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; раніше не судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289КК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання обвинуваченого ОСОБА_7 і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На час розшуку обвинуваченого судове провадження зупинити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у порядку та строки, встановлені законом.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3