УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000093 від 20.10.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Балта, Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку 2020 року (більш точну дату та час не встановлено), ОСОБА_7 ,з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом скоєння злочину проти довкілля, розробив план злочинної діяльності, пов`язаної з незаконною порубкою дерев у лісових насадженнях, перевезенням, зберіганням та збутом незаконно зрубаних дерев на території Балтського району Одеської області.
Усвідомивши для себе обставини та умови, що можуть сприяти або заважати вчиненню злочину, а також визначивши ряд необхідних заходів, що будуть ускладнювати викриття кримінального правопорушення правоохоронними органами, ОСОБА_7 встановив для себе спосіб отримання незаконного збагачення за рахунок скоєння незаконної порубки дерев, з метою подальшої переробки, обробки та збуту.
Розуміючи, що реалізація злочинного плану, направленого на систематичну незаконну порубку, перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев на території Одеської області, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора незаконної діяльності та будуть об`єднанні загальною метою отриманням незаконного прибутку, ОСОБА_7 , в січні 2020 року, залучив у якості виконавців ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яким довів деталі плану протиправної діяльності, пов`язаної із незаконною порубкою, перевезенням, зберіганням та збутом незаконно зрубаних дерев на території Одеської області. Після чого, зазначені особи, переслідуючи корисливі мотиви, дали свою добровільну згоду на участь разом із ОСОБА_7 у зазначеній протиправній діяльності під його безпосереднім керівництвом.
Таким чином, ОСОБА_7 , використовуючи свої лідерські якості, маючи рішучий та вольовий характер, розуміючи можливі наслідки протиправних дій, проте нехтуючи суворістю визначеного кримінальним законодавством покарання, створив на території Одеської області організовану групу з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою отримання незаконного прибутку за рахунок систематичної незаконної порубки дерев у лісових насадженнях, з метою збуту та переробки деревини, підпорядкувавши собі членів зазначеного злочинного угруповання під своїм безпосереднім керівництвом.
У результаті чого, члени зазначеної організованої групи під керівництвом ОСОБА_7 попередньо зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для скоєння корисливих злочинів, спрямованих проти довкілля, погодили план протиправних дій, визначили ролі кожного з учасників такої групи та встановили правила конспірації своєї незаконної діяльності, а також прийняли інші заходи щодо функціонування та тривалого існування вказаного злочинного угруповання (оренда приміщень, придбання вантажного автотранспорту, засобів для термічної обробки деревини, бензопил та іншого інструменту, тощо).
Зазначена група мала стійкий характер, високий ступінь організованості, відрізнялась чітким плануванням, ретельною підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей та функцій між її учасниками, безумовним підпорядкуванням виконавців організатору групи.
Визначивши собі роль керівника організованої групи, ОСОБА_7 , розподілив функції між усіма її учасниками, визначивши за собою організацію основних напрямків злочинної діяльності, а саме: планування та прийняття остаточних рішень з питань визначення місця незаконної порубки дерев, визначення маршруту перевезення незаконно зрубаних дерев та безпосереднього збуту деревини, здійснення загального керівництва організованою групою, розроблення плану, схеми та способу вчинення злочину, розподіл незаконно отриманих від злочинної діяльності грошових коштів, про що довів до відома усіх учасників групи.
При цьому, ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 приймали безпосередню участь у вчиненні злочинів, а саме: за допомогою заздалегідь підготовлених бензопил, сокир, електричних та ручних колунів, здійснювали спилювання та порубку дерев у визначеному ОСОБА_7 місці, після чого завантажували незаконно зрубані дерева до заздалегідь підшуканих та пристосованих ОСОБА_7 вантажних автомобілів, перевозили частину незаконно зрубаних дерев до визначеного керівником групи місця, з метою збуту, а частину для виготовлення деревного вугілля, шляхом термічної оброки незаконно порубаних дерев та їх частин.
Діючи на виконання узгодженого між членами злочинного угруповання плану, ОСОБА_7 , відповідно до відведеної йому ролі організатора, приблизно на початку січня 2020 року підшукав ділянку з лісовим насадженням, на якій зростають дерева породи «Дуб», «Ясен», «Акація» та яка розташована на ділянці площею 65 га у північно-західному напрямку від с. Пасат, Балтського району, Одеської області без визначеного кадастрового номеру, при цьому по периметру, у напрямку «північ схід південь захід» межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:003:0310; :01:001:0381; :01:001:0366; :01:001:0338; :01:001:0053; :01:001:0101; :01:001:0098; :01:001:0097; :01:001:0712.
Відповідно до обраної собі ролі керівника злочинного угруповання, ОСОБА_7 , у невстановлений час, при невстановлених обставинах, з метою перевезення на них незаконно зрубаних дерев, забезпечив учасників організованої ним групи вантажними транспортними засобами з підвищеною прохідністю на місцевості, а саме: автомобілями марки «КАМАЗ моделі 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та марки «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 .
Крім того, лідер злочинного угрупування ОСОБА_7 , з метою зберігання незаконно зрубаних дерев, у невстановлений час, забезпечив використання членами організованої ним групи складськими приміщеннями, розташованими на земельній ділянці за адресою: Одеська область, Балтський район, межі Пасатської сільської ради, реєстраційний номер 206, які на праві власності належать його тестю ОСОБА_15 .
Також, ОСОБА_7 ,на початку січня 2020 року, діючи відповідно до обраної собі ролі організатора, при невстановлених обставинах, з метою переробки сировини на вугілля, на території земельної ділянки, яка розташована близько до крайньої західної межі с. Шумилове (Червона Зірка) Подільського району Одеської області, розмістив обладнання з термічної обробки незаконно зрубаних дерев для виготовлення деревного вугілля та залучив до його виготовлення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
З метою перевезення деревного вугілля та незаконно зрубаних дерев, лідер організованої групи ОСОБА_7 , діючи відповідно до плану злочинної діяльності, забезпечив ОСОБА_8 власним автомобілем марки «MAN» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 та напівпричепом до нього марки «КОGEL SNCO 24» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 .
Згідно злочинного плану і розподілу функцій між членами групи, кожний з її учасників виконував відведені йому функції, а саме:
ОСОБА_7 , обравши собі роль керівника організованої групи, розробив її структуру, визначив та підшукав її учасників, розробив план протиправної діяльності; визначив схему реалізації злочинного плану; керував і планував діями усіх членів організованої групи; визначав предмет злочину, місця та час здійснення протиправної діяльності; розробляв схеми приховування незаконної діяльності від викриття правоохоронними органами; встановлював правила конспірації під час ведення протиправної діяльності; встановлював правила дисципліни між учасниками організованої групи і контролював їх суворе дотримання, забезпечував членів організованої групи грошовими коштами, обладнанням, транспортом, інструментами та іншим для забезпечення ведення протиправної діяльності, розподіляв незаконно отриманні грошові кошти між членами злочинного угруповання.
ОСОБА_5 , будучи учасником організованої групи, згідно відведеної йому ролі, здійснював контроль за діями інших членів організованої групи; вів облік незаконно зрубаних дерев; забезпечував доставку членів організованої групи до місця скоєння кримінального правопорушення; за вказівкою організатора придбав необхідний інвентар для незаконної порубки дерев (бензопили, паливно-мастильні матеріали, колуни, сокири, пили та ланцюги); керуючи автомобілями «КАМАЗ 43101» та «ГАЗ 66», перевозив незаконно зрубані дерева від місця скоєння кримінального правопорушення до визначеного ОСОБА_7 місця зберігання; як член організованої групи отримував частину грошових коштів, які надходили від незаконної діяльності.
ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , будучи членами організованої групи, згідно плану злочинної діяльності та відведених їм ролей виконавців, здійснювали незаконну порубку дерев, завантаження/розвантаження та перевезення, з метою зберігання і подальшого збутулідером злочинного угруповання; як члени організованої групи отримували частину грошових коштів, які надходили від незаконної діяльності.
ОСОБА_8 , будучи учасником організованої групи, згідно плану злочинної діяльності та відведеної йому ролі виконавця, використовуючи автомобіль марки «MAN» НОМЕР_3 та напівпричепа марки «КОGEL SNCO 24» НОМЕР_4 , здійснював перевезення незаконно зрубаних дерев з метою подальшого збуту лідером злочинного угруповання; як член організованої групи отримував частину грошових коштів, які надходили від незаконної діяльності.
Переслідуючи мету не викриття злочинної діяльності співробітниками правоохоронних органів, ОСОБА_7 , дотримуючись заходів конспірації, під час своєї злочинної діяльності, пов`язаної із незаконною порубкою дерев, перевезенням, зберіганням незаконно зрубаних дерев встановив чітке правило для членів організованої та керованої ним групи, а саме: під час вчинення злочинів використовувати в розмовах по мобільному телефону умовні назви та кодові слова; у будь-якому разі заперечувати причетність до складу організованої групи та її незаконної діяльності, та у разі викриття протиправної діяльності організованої групи на місці скоєння злочину заперечувати причетність до будь-якої незаконної порубки дерев та наявність організатора злочинного угруповання.
Зазначені заходи, разом з іншими методами конспірації злочинної діяльності організованої ОСОБА_7 групи, а також авторитет її керівника, який полягає у статусі депутата місцевої ради кількох скликань, здійснення ОСОБА_7 підприємницької та фермерської діяльності, наявністю дружніх стосунків з представниками місцевої влади та державних органів, створювали у співучасників впевненість у можливості ухилитися від відповідальності за вчинення групового злочину у разі виявлення правоохоронними органами.
Фінансування злочинної діяльності здійснювалось безпосередньо організатором групи ОСОБА_7 за рахунок коштів, отриманих від незаконної порубки дерев, їх обробки та подальшого збуту.
Таким чином, члени організованої та керованої ОСОБА_7 групи до складу якої увійшли: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у період з січня 2020 року по 31.08.2021, скоїли триваюче кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконною порубкою дерев у лісових насадженнях, перевезенням, зберіганням незаконно зрубаних дерев та збутом незаконно зрубаних дерев при наступних обставинах.
Так, відповідно до положень ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, площею не менше 0,1 гектара.
Відповідно до пп. 3 п. 2, пп. 1 п. 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2007 № 733, до лісів відноситься захисні ліси, тобто лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги, державні захисні лісові смуги, лісові смуги уздовж забудованих територій населених пунктів).
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 67, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, заготівля деревини може здійснюватися у порядку спеціального використання лісових ресурсів; спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.
Згідно п. 2, п. 3,п. 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів; лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки; лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем.
Так, приблизно на початку січня 2020 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_7 , знаючи, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави, відповідно до відведеної йому ролі організатора та згідно розробленого ним протиправного плану погодженого усіма членами організованої групи, маючи намір на незаконну порубку дерев породи «дуб», підшукав ділянку з лісовим насадженням дерев вказаної породи площею близько 65 га, розташованій у північно західному напрямку від с. Пасат, Балтського району, Одеської області, без визначеного кадастрового номеру, яка по периметру, у напрямку «північ схід південь захід», межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:003:0310; :01:001:0381; :01:001:0366; :01:001:0338; :01:001:0053; :01:001:0101; :01:001:0098; :01:001:0097; :01:001:0712, визначивши дерева породи «дуб», які зростали на вказаній земельній ділянці, безпосереднім предметом злочину.
Установлено, що з метою досягнення протиправної мети, ОСОБА_7 , будучи організатором створеної ним групи, у грудні 2020 року, надав вказівку члену організованої групи ОСОБА_5 про необхідність разом з іншими учасниками організованої групи: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 здійснити незаконну порубку дерев, які зростають на вищевказаній ділянці з лісовим насадженням, після чого перевезти незаконно зрубані дерева на автомобілях «КАМАЗ 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 на територію складського приміщення, розташованого на ділянці з реєстраційним номером 206, за адресою: Одеська область, Балтський район, межі Пасатської сільської ради.
Так, члени організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно та відповідно до плану злочинної діяльності та вказівок організатора групи ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь заготовлені бензопили, сокири, ручні пили та іншій інвентар, на автомобілях марки «КАМАЗ 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , всупереч вимогамЛісового кодексу України, Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2007 № 733 та Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007, не отримавши спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, у період часу з початку грудня 2020 року по 04.04.2021, більш точного часу не встановлено, з корисливих мотивів, здійснили незаконну порубку тридцяти трьох дерев породи «дуб», відділивши стовбури дерев від коріння, після чого на автомобілях «КАМАЗ 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 перевезли вказані дерева на територію складського приміщення, розташованого на ділянці за адресою: Одеська область, Балтський район, межі Пасатської сільської ради, з реєстраційним номером 206.
Так, 17.12.2020, у період часу з 18 години 00 хвилин по 22 годину 00 хвилин, член організованої групи ОСОБА_8 , діючи на виконання наказу організатора групи ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, з метою подальшого незаконного збуту, на автомобілі марки «MAN» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 та причепі марки «КОGEL SNCO 24» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , перевіз невстановлену частину незаконно зрубаних дерев до м. Білгород-Дністровський Одеської області, де при невстановлених обставинах збув вказану деревину невстановленій особі на ім`я ОСОБА_16 .
Також, з початку грудня 2020 року до 04.04.2021, член організованої групи ОСОБА_5 , діючи на виконання наказів організатора групи ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, на автомобілі марки «КАМАЗ 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , з метою подальшого незаконного зберігання, здійснював перевезення незаконно зрубаних дерев з місця порубки до місця ведення ОСОБА_7 незаконної підприємницької діяльності, пов`язаної з виготовленням деревного вугілля, територія якого розташована близько до крайньої західної межі с. Шумилове (Червона Зірка) Подільського району Одеської області, де членами злочинного угруповання здійснювалась переробка незаконно зрубаних дерев, шляхом їх термічної обробки та виготовлення деревного вугілля.
Таким чином, у період часу з початку січня 2020 року по 04.04.2021, організатор ОСОБА_7 , діючи у складі організованої ним групи, у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 здійснили незаконну порубку тридцяти трьох сироростучих (живих) дерев породи «дуб» на території земельної ділянки з лісовим насадженням, площею близько 65 га, розташованій у північно західному напрямку від с. Пасат, Балтського району, Одеської області, без визначеного кадастрового номеру, яка по периметру, у напрямку «північ схід південь захід», межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:003:0310; :01:001:0381; :01:001:0366; :01:001:0338; :01:001:0053; :01:001:0101; :01:001:0098; :01:001:0097; :01:001:0712, відділивши стовбури вказаних дерев від їх коріння, з діаметром дерев у корі біля шийки: одне дерево - 26,1 см 30см; два дерева - 30,1 см 34 см; п`ять дерев - 34,1 см 38 см; сім дерев - 38,1 см 42 см; дев`ять дерев - 42,1 см 46 см; сім дерев - 46,1 см 50 см; одне дерево 51 см; чотири дерева 52 см; два дерева 53 см; одне дерево 54 см; одне дерево 55 см; два дерева 56 см; одне дерево 58 см; два дерева 59 см; одне дерево 60 см; одне дерево 64 см; по одному дереву 65 см, 67 см; 68 см; 72 см; сім дерев 73 см; два дерева 75 см; по одному дереву 77 см, 80 см.
В подальшому організатор злочинного угруповання ОСОБА_7 , діючи відповідно до плану злочинної діяльності та обраної собі ролі керівника організованої ним групи, при невстановлених обставинах, здійснив збут вищевказаних незаконно зрубаних дерев.
Крім того, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , приблизно наприкінці серпня 2021 року, більш точної дати не встановлено, усвідомлюючи, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави, відповідно до відведеної йому ролі організатора та згідно розробленого ним протиправного плану погодженого усіма членами організованої групи, з метою збільшення прибутку за рахунок незаконної порубки дерев породи «дуб», підшукав нову ділянку з лісовим насадженням дерев вказаної породи площею близько 72 Га, розташованій на території Балтського району, Одеської області, без визначеного кадастрового номеру, яка по периметру межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:001:0005; :01:001:0271; :01:001:0945; :01:001:0886, визначивши дерева породи «дуб», та «клен», які зростали на вказаній земельній ділянці, безпосереднім предметом злочину.
З метою досягнення спільної протиправної мети, ОСОБА_7 , будучи організатором створеної ним групи, приблизно в кінці серпня 2021 року, надав вказівку члену організованої групи ОСОБА_5 про необхідність разом з іншими учасниками організованої групи: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 здійснити незаконну порубку дерев, які зростають на вищевказаній ділянці з лісовим насадженням, після чого перевезти незаконно зрубані дерева на автомобілі «КАМАЗ 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 на територію складського приміщення, розташованого на ділянці з реєстраційним номером 206, за адресою: Одеська область, Балтський район, межі Пасатської сільської ради.
Так, члени організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи умисно та відповідно до плану злочинної діяльності та вказівок організатора групи ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь заготовлені бензопили, сокири, ручні пили та іншій інвентар, на автомобілі марки «КАМАЗ 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , всупереч вимогам Лісового кодексу України, Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2007 № 733 та Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007, не отримавши спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, 31.08.2021 в період з 06.00 годин по 09.30 годин, з корисливих мотивів, здійснили незаконну порубку одинадцяти дерев породи «дуб» та «клен».
В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, діючи у складі організованої групи та згідно вказівок організатора ОСОБА_7 , знаходячись на місці події ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , використовуючи спеціальне обладнання, проводили заходи по відокремленню стовбура дерев, які були ними незаконно зрубані, від коріння та гілок, готуючи її до завантаження в автомобіль марки «КАМАЗ 43101» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , де були затримані співробітниками поліції, одразу ж після вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, організатор ОСОБА_7 , діючи у складі організованої ним групи, спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 здійснили незаконну порубку одинадцяти сироростучих (живих) дерев породи «дуб» та «клен» на території земельної ділянки з лісовим насадженням, розташованій на території Балтського району, Одеської області, без визначеного кадастрового номеру, яка по периметру межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:001:0005; :01:001:0271; :01:001:0945; :01:001:0886, відділивши стовбури вказаних дерев від їх коріння, з діаметром дерев у корі біля шийки.
Внаслідок вищевказаних протиправних дій членів організованої та керованої ОСОБА_7 групи у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ОСОБА_13 державі завдано матеріальну шкоду на суму 959 459 гривень 80 коп., що згідно примітки 2 до ст. 246 КК України перевищує шістдесят неоподаткованих мінімумів громадян та є тяжкими наслідками.
31.08.2021 о 09 годин 57 хвилин, ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України
31.08.2021, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні продовжуючого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, підозрюваний не має місця роботи, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а отже не має коштів для існування, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надавши письмове заперечення на клопотання, та зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох дітей, має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, хворіє. Захисник просив суд задовольнити клопотання ОСОБА_17 та передати підозрюваного ОСОБА_5 йому на поруки, у разі відмовити у задоволенні клопотання про передачу на поруки, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, окрім застави, у зв`язку з тим, що розмір застави, зазначений у клопотанні сторони обвинувачення є непомірним для підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Крім того, в судовому засіданні від ОСОБА_17 , який є головою правління Міжнародної благодійної організації «ЕФФАФА», надійшло клопотання про передачу на поруки ОСОБА_5 .. В обґрунтування клопотання, ОСОБА_17 пояснив, що знає ОСОБА_5 багато років, він є порядною людиною, позитивно характеризується, має сім`ю, дітей, є членом благодійної організації.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 31.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконна порубка дерев у лісових насадженнях, перевезення, зберігання та збут незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчинені організованою групою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, підтверджується: протоколом огляду місцевості від 11.01.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 04.02.2021 року, протоколом огляду місця події від 04.04.2021 року, протоколом огляду місця події від 10.06.2021 року, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21.04.2021 року, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01.04.2021 року, протоколом про результати аудіо-відеоконтроля місця від 21.04.2021 року, про протоколом огляду місця події від 31.08.2021 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 01.09.2021 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 01.09.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до семи років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, оскільки незаконна порубка дерев у лісових насадженнях, перевезення, зберігання та збут незаконно зрубаних дерев завдає істотної шкоди інтересам суспільства та держави, порушує встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елементу навколишнього природного середовища, а також таку ознаку як вчинення кримінального правопорушення організованою групою, тяжкі наслідки, спричиненні кримінальним правопорушенням, у зв`язку з чим, існує ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Беручи до уваги те, що матеріали клопотання та кримінального провадження містять протокол допиту свідка ОСОБА_18 , тому підозрюваному при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останнього, який в подальшому, буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідка, схиляючи його до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому ризик незаконного впливу на свідка об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, триваючий (з січня 2020 року) та корисливий характер, а також те що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, ймовірно отримував дохід від збуту незаконно зрубаних дерев, у зв`язку з чим, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді вчинення іншого кримінального правопорушення проти довкілля .

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
Крім того, досліджені під час судового засідання обставини кримінального правопорушення та ризики, свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.
Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
В частині клопотання ОСОБА_17 , який є головою правління Міжнародна благодійна організація «ЕФФАФА», про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з поданою заявою, слідчий суддя зазначає, що ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 позитивно характеризується, є доброю людиною, оцінюються слідчим суддею критично, оскільки зазначені обставини жодним чином не стали для підозрюваного тим стримуючим фактором, який би запобіг вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, а тому з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
4.2. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить визначити заставу у розмірі у розмірі 420 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 999 180 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сто вісімдесят) гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).

Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного зі збутом незаконно зрубаних дерев. Особливий характер кримінального правопорушення, який слід врахувати при визначені розміру застави, пов`язаний із значним суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, зокрема, вчинення такого роду кримінальних правопорушень завдає істотної шкоди державним інтересам та інтересам суспільства.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, роль ОСОБА_5 у ймовірному вчиненні кримінального правопорушення, який згідно клопотання та долучених матеріалів, здійснював контроль за діями інших членів організованої групи, суспільно-небезпечні наслідки, які носять значний ступінь загрози для суспільства, розмір завданих збитків державі на суму 959 459 гривень 80 коп., сума застави має перевищувати граничні розміри визначені у ст. 182 КПК України.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі чотириста двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 953 400 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі чотириста) гривень, здатна у разі її внесення забезпечити виконання ОСОБА_12 процесуальних обов`язків, саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176-178, 180, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000093 від 20.10.2020 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 31 (тридцять один) дні, до 30.09.2021 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі чотириста двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 953 400 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі чотириста) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 30.09.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
У задоволенні клопотання ОСОБА_17 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1