Справа № 523/6590/20
Провадження №1-кп/523/701/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у тому числі в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000098 від 23.01.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тубільці Черкаського району Черкаської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого й офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого і засудженого:

- 03.06.2016 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1, 2 ст.187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, звільнився 12.08.2019 року за відбуттям строку покарання;
- 27.04.2020 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за яким в теперішній час відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія №14»;
- 30.03.2021 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Підсудний ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим та маючи не зняту й не погашену у встановленому порядку судимість за означеним вироком суду від 03.06.2016 року, 22.01.2020 року, приблизно о 16:30 години, перебуваючи біля території Державного підприємства (надалі - ДП) «Одеський нафтопереробний завод» по вул.Шкодова гора 1/1 в м.Одесі, з боку вул.Хаджибеєвська дорога, діючи умисно й повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, проник на територію зазначеного ДП, де пересвідчившись у відсутності уваги за його діями з боку сторонніх осіб, таємно викрав належні підприємству кабель довжиною 2,8 метрів, вартістю 1694,23 гривень, та фрагмент кабелю довжиною 2,9 метрів, вартістю 1709,79 гривень, заволодівши якими вказаний підсудний разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом та спричинивши таким чином означеному ДП матеріальну шкоду на загальну суму 3404,02 гривень.

В судове засідання представник потерпілого ДП «Одеський нафтопереробний завод», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, - не з`явився, але від виконуючого обов`язки директора ДП ОСОБА_6 до суду надійшла заява щодо розгляду справи без участі представника підприємства, на підставі чого, з урахуванням позиції інших сторін процесу й з метою дотримання розумності строків судового розгляду, суд вирішив провести розгляд кримінального провадження за відсутністю представника означеного потерпілого.

Підсудний ОСОБА_5 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому і викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за результатами попереднього обговорення із сторонами судового провадження змісту цієї норми закону та наслідків її застосування, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що зазначені сторони провадження правильно розуміють зміст цих положень закону, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Разом із тим, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно й поєднане з проникненням у сховище, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України.

Так, з огляду на ч.3 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поміж іншого, поєднане з проникненням у житло і вчинене повторно, що карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а зі змісту п.1 примітки ст.185 цього ж Кодексу слідує, що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 вказаного Кодексу, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним протягом не знятої й не погашеної у встановленому законом порядку судимості нового кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів корисливої спрямованості, а також судом враховуються вилучення органом досудового розслідування викраденого підсудним майна, стан здоров`я останнього та його особа на диспансерному обліку в «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» не перебуває, забезпечений місцем реєстрації на території України і місцем проживання в м.Одесі, але неодружений і офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею до затримання не займався, є неодноразово судимим й в теперішній час відбуває покарання за вироками Суворовського районного суду м.Одеси від 27.04.2020 року та Біляївського районного суду Одеської області від 30.03.2021 року за аналогічні корисливі злочини, сукупність чого свідчить про стійку схильність підсудного до протиправної поведінки та про доцільність його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід визнати щире каяття та визнання своєї провини, а обставин, що обтяжують покарання вказаного підсудного, протягом розгляду кримінального провадження не встановлено.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у цьому кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини інкримінованого підсудному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його ступінь тяжкості та суспільну небезпечність, а також ураховуючи наявність пом`якшуючих й відсутність обтяжуючих покарання обставин та зважаючи на наведені вище характеризуючі дані про особу підсудного, суд у контексті ст.ст.50, 65-68 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень має відбуватися лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, але із одночасним застосуванням ч.4 ст.70 КК та з призначенням остаточного покарання з урахуванням вироку Біляївського районного суду Одеської області від 30.03.2021 року (набрав законної сили 29.04.2021 року).

З огляду на ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, остаточне покарання визначає за сукупністю кримінальних правопорушень (шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань), зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Положення ст.63 КК України встановлюють, що покарання у виді позбавленні волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення підсудного ОСОБА_5 до строку призначеного йому покарання, суд ураховує строк його затримання й тримання під вартою за викладеними у вироку Біляїввського районного суду Одеської області від 30.03.2021 року даними, тобто з 08.02.2020 року.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат і арешту майна, - за правилами ст.ст.124, 174 цього ж Кодексу, відповідно.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Біляївського районного суду Одеської області від 30.03.2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяця, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Відповідно до ст.ст.72, 63 КК України, строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши у цей строк термін попереднього ув`язнення за викладеними у вироку Біляїввського районного суду Одеської області від 30.03.2021 року даними, тобто з 08.02.2020 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні - металевий електричний кабель у вигляді двох фрагментів довжиною 2,8 та 2,9 метри, а також кухонний ніж, які долучені до матеріалів досудового розслідування та перебувають у розпорядженні СВ ВП №2 (Хаджибеївський ВП в м.Одесі) ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (згідно постанов слідчого ОСОБА_7 від 23.01.2020, 24.02.2020 року), - повернути за належністю відповідним власникам.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений у кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді від 23.01.2020 року на металевий електричний кабель, кухонний ніж, - скасувати, у зв`язку з недоцільністю його подальшого збереження.

В силу ст.124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1256,08 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути у повному обсязі із засудженого ОСОБА_5 на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити до ВП №3 (Суворовського ВП в м.Одесі) Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та до ДУ «Одеська виправна колонія №14» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, - для виконання, в межах їх відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1