печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №001349,-

ВСТАНОВИВ:
19.10.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 (№VYH--01-04 від 18.10.2021) на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №001349.

В обґрунтування доводів скарги, заявник зазначає, що постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання є протиправною та невмотивованою.

З врахуванням зазначеного, заявник вважає, що обґрунтованих підстав у відмові у задоволенні поданого клопотання, у прокурора не було, а тому дана постанова порушує вимоги кримінального процесуального законодавства та принципи верховенства права.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, разом з цим, в прохальній частині ОСОБА_3 зазначив про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. Однак, прокурором було подано заперечення, в яких останній зазначив, що заперечує щодо задоволення скарги, оскільки постанова є обґрунтованою та просив розглядати скаргу за його відсутності.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, що Головним слідчим управління НП України, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №001349.

Так, в рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Однак, як зазначає заявник, постановою прокурора було відмовлено в задоволенні клопотання.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з цим, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 не було долучено до матеріалів скарги оскаржувану постанову, яку б слідчий суддя міг би дослідити та надати їй оцінку. Окрім цього, особою, яка подала скаргу не було конкретизовано,яку саме він просить постанову скасувати та від якого числа.

Відтак, скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №001349 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1