Провадження № 11-кп/4820/829/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_7 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2021 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, зокрема, продовжено термін тримання під вартою ОСОБА_7 на період судового провадження, але не більше ніж два місяці з дня проголошення даної ухвали, тобто по 09 січня 2022 року, включно.

Суддя мотивував своє рішення тим, що враховуючи відомості про особу обвинуваченого, особливу небезпеку інкримінованих йому злочинів, наявність ризиків, на підставі яких такий запобіжний захід було обрано, необхідність в обрані такого запобіжного заходу не відпала, будь-яких доказів на спростування таких висновків не представлено, тому такий запобіжний захід слід продовжити.

Не погоджуючись з таким рішенням судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 грн.

Вважає, що ухвала судді є незаконною. оскільки ОСОБА_7 утримають під вартою надмірно тривалий час, яке не ґрунтується на достатніх підставах.

Стверджує, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того зазначені в ухвалі судді ризики є безпідставними і необґрунтованими.

Апелянт переконаний, що до ОСОБА_7 можливо застосувати ч.5 ст.182 КПК України, тобто визначити заставу, оскільки він має постійне місце проживання, працює в дитячому садочку, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , має захворювання нирок, гепатит С, а в умовах слідчого ізолятора не можливо забезпечити відповідне медичне лікування, яке є дороговартісним.

Вважає, що розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 грн., буде достатньою мірою для гарантування виконання ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.

Такий захід надасть можливість ОСОБА_7 покращити стан здоров`я, приймати участь у вихованні дитини, забезпечувати сім`ю матеріально.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги, та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 обрано ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.05.2021 року, продовжено ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2021 року та ухвалою Хмельницької міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2021 року до 14.11.2021 року, включно, обставини, які були зазначені при обранні та продовженні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків, у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що місцевий суд зазначив існування ризиків, які є необґрунтованими, не заслуговують на увагу, оскільки прокурор в клопотанні посилається зокрема на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Усвідомлюючи тяжкість покарання, він може вчиняти дії направлені на переховування від суду.

Окрім цього, після інкримінованого злочину, ОСОБА_7 намагався покинуту територію Хмельницької області, проте був затриманий працівниками поліції.

А тому, враховуючи зазначенні в клопотанні прокурора ризики та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, запобіганню спроб переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд обґрунтовано прийняв рішення про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується колегія суддів.

Твердження апелянта, що до обвинуваченого є можливість, на підставі ч.5 ст.182 КПК України, застосувати, тобто визначити заставу, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює в дитячому садочку, де працює його співмешканка ОСОБА_9 , має захворювання нирок, гепатит С, а в умовах слідчого ізолятору не має можливості забезпечити відповідне медичне лікування, є безпідставними, оскільки в клопотанні прокурора зазначено, що ОСОБА_7 офіційного джерела доходів не має, будучи неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень ( в тому числі і за вчинення злочинів проти власності), на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний злочин проти власності, що свідчить про суспільно-протиправний ухил його особистості, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор повідомив, що обвинуваченому ОСОБА_7 , в умовах утримання слідчого ізолятора, надається необхідна медична допомога (лікування) та проводяться необхідні обстеження, про що зазначається в листі начальника філії ЦОЗ ДКВС України в Хмельницькій області №945/02-21ХМ від 15.11.2021 року.

Такі обставини не дають підстав для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу або визначення застави, та будь-яких доказів на спростування висновків суду не представлено.

Інші доводи апеляційної скарги не містять інформації, яка б давала підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4