Номер провадження: 11-сс/813/1760/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в кримінальному провадженні №0001603 від 17.09.2021 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кобулеті, Республіки Грузії, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 1 групи, маючого посвідку на постійне проживання в Україні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

З представлених апеляційному суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001603 від 17.09.2021 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 підозрюється у тому, що вступивши в злочинну змову із ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , 17 вересня 2021 року, приблизно о 12 год. 00 хв., сіли до салону автомобіля «Opel Vectra», сірого кольору з д.н.з НОМЕР_1 (реєстрація Польщі) та почали їхати по Київському району у місті Одесі, підшукуючи майно, яким можливо незаконно заволодіти, при цьому переслідуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, домовившись між собою про дії кожного, з метою проникнути на прибудинкову приватну території одного із будинків, з метою її огляду та викрадення майна з будинку.
Далі, відповідно до домовленості, та завчасно підготовленого плану, згідно якого ОСОБА_14 , знаходився за кермом автомобіля «Opel Vectra», сірого кольору з д.н.з НОМЕР_1 (реєстрація Польщі), ОСОБА_8 знаходився в автомобілі на правому пасажирському сидінні та координував дії всіх учасників, в свою чергу ОСОБА_16 та ОСОБА_13 повинні були проникнути безпосередньо на територію будинку та прилеглої території, з метою її огляду та заволодіння майном, а ОСОБА_11 разом із ОСОБА_14 , повинні були спостерігати за навколишньою обстановкою та забезпечити відхід всім учасникам, та не дати можливості іншим особам завадити ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , реалізувати злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 17.09.2021 року, приблизно о 13 год. 30 хв., проїжджаючи по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_17 , та на його прилеглій території переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та їх спільні дії носять таємний характер, ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , по черзі перелізли через паркан домоволодіння та далі відчинивши вхідні двері будинку, проникли всередину та почали одночасно оглядати кімнату. В свою чергу ОСОБА_14 знаходячись за кермом автомобіля, від`їхав на незначну відстань від будинку, де разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , почали спостерігати за навколишньою обстановкою, за необхідності повідомити про сторонніх осіб, які можуть перешкодити вчиненню вказаного правопорушення, не давши можливості затримати останніх та у подальшому з метою забрати ОСОБА_16 та ОСОБА_13 з викраденим майном.
17.09.2021 року, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , під час огляду однієї з кімнат будинку АДРЕСА_3 , знайшли наручний годинник марки «Rohs», в корпусі чорного кольору, вартістю 1200 грн. та ланцюжок із срібла із срібним кулоном у вигляді ікони, вартістю 1500 грн. В момент коли ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , оглядали приміщення, із ванної кімнати почав виходити потерпілий ОСОБА_17 , який тим самим злякав вказаних осіб, не давши їм завершити умисел та довести всі дії, які необхідно було виконати для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, після чого ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли тим же шляхом, яким проникли на прибудинкову територію та безпосередньо до будинку.
17.09.2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України, та того ж дня відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0001603 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
18.09.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши підозрюваного цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , строком до 17.11.2021.
Постановою керівника Київської окружної прокуратури ОСОБА_18 , строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001603 від 17.09.2021 року продовжено до трьох місяців, тобто до 18.12.2021 року.
12.11.2021 року прокурор Київської окружної прокуратури ОСОБА_19 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 строком до 18.12.2021 року.
Клопотання мотивоване тим, що завершити досудове розслідування у визначений КПК двомісячний строк не надається можливим з огляду на те, що необхідно отримати висновки призначених експертиз, провести додаткові допити учасників кримінального провадження, провести слідчі експерименти, виконати вимоги ст.ст.283, 290 КПК, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які необхідно вручити обвинуваченому.
При цьому, прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у виді: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, не знизилися та продовжують існувати.
Оскарженою ухвалою слідчого судді клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволено частково та продовжено відносно ОСОБА_8 , строком до 18.12.2021 року, дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 22 год. по 07 год., з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2021 року задоволено клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про зміну способу виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та змінено адресу місця проживання, яке йому заборонено залишати, за адресою: АДРЕСА_4 , на адресу: АДРЕСА_2 , з обов`язком не залишати вказане місце проживання у період часу з 22 год. по 07 год.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді від 15.11.2021 року прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.12.2021 року.

Прокурор посилається на існування обґрунтованої підозри, а тому, у разі визнання ОСОБА_8 винним за вироком суду, останньому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі строком до 6 (шести) років. Прокурор звертає увагу на те, що до підозрюваного раніше застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яка була ним внесена, проте останній продовжує свою злочинну діяльність. Крім того, прокурор посилається на існування відносно підозрюваного ОСОБА_8 інших кримінальних проваджень: №0001634 від 28.06.2018 року, в якому останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України; №0000413, в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та відносно останнього обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який підозрюваним був порушений, оскільки він вкотре підозрюється у вчиненні нового злочину у даному кримінальному провадженні. Вказані обставини, на переконання прокурора, безумовно вказують на існування реальних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, які не навали слідчому судді підстав для фактичного пом`якшення застосованого запобіжного заходу при вирішенні питання про його продовження.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурорів, які просили задовольнити апеляційну скаргу; думку підозрюваного та захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Приписами ч. 6 ст. 181 КПК передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При цьому, ч. 3 ст. 199 КПК передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 3 статті 184 КПК передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, в повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Вказані обставини перевірялись слідчим суддею на стадії обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, а також судом апеляційної інстанції, під час перегляду попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу. Сторона захисту фактично не оспорює наявність обґрунтованої підозри, оскільки ухвала слідчого судді, захисником та підозрюваним не оскаржується.

Апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише в нічний час доби, є невмотивованим та необґрунтованим, оскільки в оскарженій ухвалі слідчий суддя фактично погодився з існуванням ризиків можливого переховування та впливу підозрюваного на потерпілого і свідків, які, в свою чергу, були враховані при обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Водночас, оскаржена ухвала не містить мотивування стосовно того, що суттєво змінилося в даному кримінальному провадженні, з дня обрання попереднього запобіжного заходу, в тому числі і на користь існування, або з`явлення нових обставин, які унеможливлюють продовження строку застосування цілодобового домашнього арешту до підозрюваного.
Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання прокурора стосовно продовження існування ризиків можливого переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та великої вірогідності вчинення нового злочину, оскільки відомості про особу підозрюваного вказують на можливу схильність підозрюваного до вчинення злочинів.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, апеляційний суд звертає увагу, що запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.
Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що ризик можливого переховування підозрюваного є таким, що не відпав та продовжує існувати, в тому числі і на момент розгляду апеляційної скарги прокурора.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.
Апеляційний суд не погоджується з висновками слідчого судді стосовно відсутності продовження існування у даному кримінальному проваджені ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК), з урахуванням даних про особу підозрюваного.
Зокрема, до клопотання прокурора долучена Вимога УІТ при ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_8 , на теперішній час, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000682 від 23.09.2018 року. Крім того, у кримінальному провадженні №0001634 від 28.06.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, які відповідно до відомостей з ЄДРСР об`єднані в одне кримінальне провадження та досудове розслідування по якому триває до теперішнього часу. У кримінальному провадженні №0000682 від 23.09.2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовувався запобіжних захід у виді тримання під вартою, який був змінений на цілодобовий домашній арешт.
Крім того, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000413 від 08.04.2021 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та обвинувальний акт спрямовано до суду першої інстанції для розгляду по суті (справа №496/4639/19).
Апеляційний суд враховує, що факт перебування на стадії досудового розслідування та судового розгляду обвинувальних актів стосовно ОСОБА_8 , не свідчить про доведеність винуватості останнього у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки відсутній вирок щодо визнання його винуватим, проте вважає, що зазначені обставини слугують певною характеристикою особи підозрюваного та свідчать про ймовірну схильність останнього до вчинення умисних корисливих злочинів з метою отримання доходу від такої незаконної діяльності.

На думку апеляційного суду, саме продовження існування ризику вчинення нових злочинів, у сукупності з обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявними іншими ризиками, що не відпали та продовжують існувати, дають підстави колегії суддів дійти висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту для підозрюваного ОСОБА_8 є таким, що зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.
Висновки слідчого судді в обґрунтування можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий арешт, зокрема посилання: на наявність посвідки на постійне місце проживання на території України; постійного місця реєстрації та проживання; сімейний стан підозрюваного, який є одруженим; позитивної характеристики за місцем мешкання; що він є інвалідом першої групи у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та проходження реабілітації у медичному закладі; апеляційний суд визнає непереконливими, оскільки вказані обставини, з урахуванням особи підозрюваного, з великою вірогідністю не здатні запобігти наявним у даному кримінальному проваджені ризикам.

За наведених обставин, на думку апеляційного суду, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише в нічний час доби не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, не ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно продовжують існувати зазначені прокурором ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом.
Апеляційний суд бере до уваги відомості стосовно стану здоров`я підозрюваного, але вважає, що підозрюваний ОСОБА_8 не позбавлений можливості, з дозволу слідчого, або прокурора, відвідувати заклади охорони здоров`я, з метою отримання належної медичної допомоги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 199, 376, 404, 405, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001603 від 17.09.2021 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком до 18.12.2021 року, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22:00 год. по 07:00 год. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_19 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 18.12.2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з місця проживання, за виключенням відвідування закладів охорони здоров`я, з метою отримання медичної допомоги, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться без поважних причин за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при продовженні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу начальника Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4