Справа № 158/2700/21
Провадження № 1-кс/0158/1049/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці скаргу представника (скаржника) потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого від 28.09.2021 року про закриття кримінального провадження №0000212 від 13.11.2017 року, -

В С Т А Н О В И В

04 жовтня 2021 року на адресу Ківерцівського районного суду Волинської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах гр. ОСОБА_3 на постанову слідчого Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області від 28 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000212 від 13.11.2017 року, оскільки вважає, що така є передчасною та винесена з порушення норм чинного КПК України. Окрім того, просить поновити процесуальний строк на оскарження вищевказаної постанови, оскільки такий пропущено з поважних причин: копію постанови адвокат отримав 27 вересня 2021 року звичайним листом за допомогою служби поштового зв`язку «Укрпошта».

Щодо поновлення строку на оскарження, слідчий суддя зазначає наступне.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи (ч. 1 ст. 117).

Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним.

Так, із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Отже, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.

Розглядаючи питання поважності пропуску строків звернення зі скаргою, слідчий суддя виходить з того, що поновлення пропущеного строку в даному випадку не є порушенням принципу правової визначеності.

Процесуальна поведінка заявників отримання копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскарження її до прокурора, а подальшому й до слідчого судді, свідчить, що особа потребує судового захисту (частини перша, друга статті 55 Конституції України), яке передбачає не тільки можливість звернення особи до суду, а й, зокрема, право на обґрунтоване судове рішення, в тому числі можливість виправлення помилки органу досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи, що ні скаржник, ні його представник про винесене процесуальне рішення дізнавачем не знали та не були повідомлені, слідчий суддя приходить до висновку, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до суду не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників провадження, оскільки це не суперечить вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СД Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 13.11.2017 року.

Постановою дізнавача від 28.09.2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Водночас, матеріали кримінального провадження містять вказівкип рокурора в порядку ст. 36 КПК України від 25.06.2018 року щодо проведення допиту представника підприємства щодо обставин укладення договорів з ОСОБА_5 та здійснення підприємством перерахунку коштів (а.с.47). Проте матеріали кримінального провадження не містять належних і допустимих доказів виконання зазначених вище вказівок прокурора.

Окрім іншого, 14.06.2019 року слідчим СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 було направлено запит Генеральному директору ПАТ «Ковельмолоко» із переліком питань, необхідних для встановлення істини у даному кримінальному провадженні (а.с.74). Однак, матеріали справи не містять будь-яких відповідей із вищевказаного підприємства, що на думку слідчого судді свідчить про необ`єктивне розслідування.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, слідчий суддя виносить рішення про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2020 року винесена передчасно і підлягає скасуванню.

Керуючись вимогами ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_3 та його представнику - адвокату ОСОБА_4 строк для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Скаргу представника (скаржника) потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову дізнавача у кримінальному провадженні - начальника СД Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 28 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 13.11.2017 року - скасувати.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1