Справа № 496/5810/21
Провадження № 1-кп/496/142/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м.Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
адвокатів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Себине, Новоодеського району Миколаївській області, громадянина України, має середню освіту, одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000513 від 17.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 на час судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так як наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме те що, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та будучи зареєстрованим та проживаючим на території Черкаської області, ОСОБА_9 матиме реальну можливість переховуватись від суду з метою уникнення покарання та притягнення його до відповідальності, що підтверджує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього, встановлено, що прямим свідком вчиненого кримінального правопорушення є знайомі ОСОБА_9 , з якими він підтримує дружні стосунки, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до викривлення показань, тим самим перешкоджаючи у встановленню істини у справі. Також встановлено, що на місці скоєння кримінального правопорушення виявлено наявність камер зовнішнього відеоспостереження. на яких чітко проглядається місце, але встановлено, що відеозаписи з камер зовнішнього спостереження було видалено, тобто умисно знищено, а сам ОСОБА_9 лише 18.11.2020 з`явився до СВ відділення поліції ОРУП №2 ГУНП в Одеській області зі зізнанням та поясненням, які суперечать проведеним слідчим діям та встановленню правдивих обставин вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, тобто відповідно до п.4 ч.1 ст. 177 КПК України ОСОБА_9 умисно перешкоджав проведенню кримінального провадження. Беручи до уваги вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_9 не сприятиме запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Потерпілі та їхні представники підтримали думку прокурора.
Захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав свого захисника та просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників процесу по заявленому клопотанню суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та про можливість обрання обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, з наступних підстав.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості - міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Прокурором доведена наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, і за який, в разі доведення його винуватості, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Прокурором не доведена наявність ризиків незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, будь-яких належних доказів існування зазначених ризиків суду не надано, досудове розслідування в кримінальному провадженні закінчене, матеріали справи разом з усіма зібраними доказами передано до суду.
Прокурором не доведена можливість запобігання визначеному судом ризику більш м`якою мірою запобіжного заходу, обвинуваченому вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який діяв з 08.11.2021 року по 13.12.2021 року, зазначений запобіжний захід повністю забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, більш того, після закінчення дії запобіжного заходу та на день розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, будь-яких спроб переховування обвинувачений не вдавався. Суд не вважає одну тільки тяжкість імовірного покарання достатньою підставою для обрання найбільш жорстокого запобіжного заходу тримання під вартою, і вважає необхідним та достатнім для запобігання визначеному ризику запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту покладає на обвинуваченого обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись від населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду, утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю, прибувати за кожною вимогою до суду.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 183,314,315 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати до Біляївського районного суду Одеської області за першою вимогою;
- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , з 20.00 год до 07.00 год. кожної доби.
Ухвалу надіслати до Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (вул. Європейська, 27, м. Умань) для виконання.
Строк дії ухвали до 20.03.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлено 25.01.2021 року.

Суддя ОСОБА_1