Справа № 487/3252/19
Провадження № 1-кп/487/168/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001157 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при наступних обставинах.

У не встановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись в не встановленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, порушуючи Закон України №60/95 ВР від 15.02.1995 року «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», ОСОБА_3 незаконно придбав з метою подальшого особистого вживання особливо небезпечний наркотичний засіб метадон масою 0,2972 грм. та 0,6346 грм., який почав незаконно зберігати при собі до моменту вилучення співробітниками правоохоронного органу.

Так, 25.03.2019 року в період часу з 14-50 год. до 15-17 год., під час проведення огляду місця події біля будинку №9-а по вул.Дачній у м.Миколаєві, виявлено ОСОБА_3 , в сумці якого виявлено рідину у семи фрагментах гумових трубок, яка у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого становить 0,2972 грм. Та рідину у чотирьох фрагментах гумових трубок, яка у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого становить 0,6346 грм., який ОСОБА_3 зберігав при собі без мети збуту.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту.

Дослідивши у ході судового слідства усі зібрані органом досудового слідства докази, показання свідків, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України не знайшло свого підтвердження з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 при безпосередньому допиті під час судового розгляду, пояснив, що у березні 2019 року, точної дати не пам`ятає, однак не спростовував, що це могло бути 25.03.2019 року, він ішов по вулиці Дачній у м.Миколаєві до свого сімейного лікаря, та на землі біля бордюру побачив пакет з невідомими йому предметами, який підібрав та став розглядати. У цей момент за повороту виїхав патрульний автомобіль, він злякався та поклав пакет до кишені куртки.

З автомобілю вийшли два працівники поліції, підійшли до нього та повідомили, що в даному районі стався грабіж, під час якого було викрадено золоті прикраси, він підпадає під орієнтування, при цьому запитали чи має він при собі заборонені предмети. Він відповів, що не має.

Після цього, на вимогу працівників поліції він показав речі які були у сумці та виклав на капот їх транспортного засобу речі, які знаходилися у його кишенях, у тому числі і пакет, який до цього підібрав.

На питання працівників поліції він відповів, що йому невідомо, що міститься у пакеті, після чого вони викликали слідчо-оперативну групу, всі речі з капоту склали до його сумки та надягли йому кайданки.

Слідчий приїхав через достатньо тривалий час, протягом якого він перебував у кайданках.

На питання слідчого він пояснив, що не здійснював розкладку наркотичних засобів. Після чого слідча запропонувала йому викласти на капот транспортного засобу всі речі, які були у сумці. Він навіть спочатку не міг знайти пакет, оскільки його до сумки особисто не клав. При цьому поліцейський підказав йому де у сумці знаходиться пакет з невідомою йому на той час речовиною.

Після складання протоколу, поліцейські, які його затримали, доставили його до лікарні на освідування, а потім до Заводського відділу поліції.

Вказав, що провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті не визнає у повному обсязі. Наголошував на порушенні права на захист, при його затриманні, стверджував, що фактично працівниками поліції було проведено його обшук.

На підтвердження доведення вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України стороною обвинувачення надано наступні докази.

Рапорт інспектора роти 2 взводу 2 УПП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 25.03.2019 року, відповідно до якого ним разом з сержантом поліції ОСОБА_7 , під час чергування, 25.03.2019 року на вул.Дачній, 9-а у м.Миколаєві, при проведенні поверхневої перевірки, у чорній сумці, яка знаходилася на плечі у ОСОБА_3 було виявлено два пакети з невідомою речовиною (А.с.42).

Протокол огляду місця події, складений слідчим СВ Запводського ВП ГУНП у Миколаївській області 25.03.2019 року, з додатком до нього, а саме DVD диском з відеозаписом вказаної слідчої дії та фототаблицею.

Відповідно до протоколу, 25.03.2019 року у період часу з 14-50 год. до 15-17 год., було оглянуто ділянку місцевості напроти будинку 9-а по вул.Дачній у м.Миколаєві, де ОСОБА_3 , добровільно видав наркотичні засоби, які знаходилися у його сумці, а саме поліетиленовий пакет з чотирма згортками чорного кольору та поліетиленовий пакет в якому знаходилися сім згортків чорного кольору які у присутності понятих було поміщено до сейф-пакету №ЕХРО 168531.

Також було вилучено, добровільно видані ОСОБА_3 два мобільних телефони «Самсунг» та портсигар синього кольору з частинами паперу всередині (А с.43-48).

Заяву ОСОБА_3 від 25.03.2019 року на ім`я Начальника Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області, щодо його добровільної згоди на видачу, зазначених у протоколі огляду місця події, предметів (А.с.49).

Висновок експертизи №453 від 09.04.2019 року, проведеної на підставі Ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 27.03.2019 року (справа №487/2267/19 провадження №1-кс/487/2458/19), відповідно до якого надана на експертизу рідина у семи фрагментах гумових трубок містить у своєму складі наркотичний засіб обіг, якого обмежено метадон, загальною масою 0,2972 грм.; метоксіацетилфентанил; димедрол, який не являється наркотичним засобом, психотропною речовиною, їх аналогом та прекурсором та у представленому стані до сильнодіючих лікарських засобів не відноситься.

Речовина метоксіацетилфентанил (на момент проведення дослідження) не являється наркотичним засобом, психотропною речовиною їх аналогом та прекурсором (А.с.59, 64-67)

Висновок експертизи №455 від 11.04.2019 року, проведеної на підставі Ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 27.03.2019 року (справа №487/2267/19 провадження №1-кс/487/2459/19), відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина у чотирьох фрагментах гумових трубок чорного кольору, загальною масою 1,1839 грм., містить у своєму складі наркотичнмй засіб обіг, якого обмежено метадон, загальною масою 0,6346 грм. (А.с.61, 70-73).

Протокол огляду предмету, складеного слідчим СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області 12.04.2019 року за результатами огляду сейфпакету №3640231 в середині якого міститься сім фрагментів гумових трубок чорного кольору, в яких міститься наркотичний засіб метадон та сейфпакету № НОМЕР_1 в середині якого міститься чотири фрагменти гумових трубок чорного кольору, в яких міститься наркотичний засіб метадон (А.с.74).

Постанову слідчого СВ Заводського ВП ГГУНП у Миколаївській області від 12.04.2019 року, якою сейфпакети №3640231 та №3640227 визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів (А.с.75).

Протокол огляду предмету, складеного слідчим СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області 26.03.2019 року за результатами огляду двох мобільних телефонів марки «Самсунг» та металевої коробки синього кольору з частинами паперу (А.с. 51).

Постанову слідчого СВ Заводського ВП ГГУНП у Миколаївській області від 26.03.2019 року, якою два мобільних телефони марки «Самсунг» та металеву коробку синього кольору з частинами паперу визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів, які за розпискую було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 (А.с.52,53).

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки сторони обвинувачення.

Так допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду пояснив, що працює в УПП Миколаївської області, в березні 2019 року, точної дати не пам`ятає, він разом з ОСОБА_6 здійснювали чергування, та в обідній час отримали виклик на службовий планшет, щодо підозрілої особи, яка здійснює чи шукає закладки наркотичних засобів, за яким прибули за адресою АДРЕСА_2 , де виявлили ОСОБА_3 , який підпадав під орієнтування.

На їх питання, чи має він будь-які заборонені предмети, обвинувачений пояснив, що має при собі наркотичні засоби у сумці. Після чого вони застосували до ОСОБА_3 спецзасіб кайданки, провели його поверхневий огляд та викликали СОГ, до прибуття якої залишалися на місці разом з обвинуваченим.

Після приїзду СОГ та складання протоколу огляду місця події, за проханням слідчого, вони відвезли ОСОБА_3 до лікарні на освідування, а потім до Заводського РВ де його залишили.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , суду пояснив, що працює в УПП Миколаївської області в березні 2019 року, точної дати не пам`ятає, він разом з ОСОБА_7 здійснювали чергування, та в обідній час отримали виклик на службовий планшет, щодо вчинення в районі «Ліски» грабежу, за яким прибули на вул.Дачну у м.Миколаєві, де виявлили ОСОБА_3 , який підпадав під орієнтування.

Оскільки обвинувачений був збуджений, можливо у стані наркотичного сп`яніння та здійснював спробу втечі, вони, у відповідності до положень ст..43 Закону України «Про Національну поліцію» застосували спеззасіб кайданки.

Під час проведення поверхневого огляду у ОСОБА_3 було виявлено два згортки з наркотичними засобами, де саме знаходилися вказані предмети, він на даний час не пам`ятає, після чого вони викликали СОГ.

Стверджував, що він та ОСОБА_7 у ОСОБА_3 особисто нічого не вилучали.

Після приїзду СОГ та складання протоколу огляду місця події, за проханням слідчого, вони відвезли ОСОБА_3 до лікарні на освідування, а потім до Заводського РВ де його залишили.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду пояснила, що у дворі будинку АДРЕСА_2 , приймала участь у проведенні слідчої дії, під час якої ОСОБА_3 на пропозицію слідчого з сумки, дістав всі речі, серед яких було два пакети з наркотичними засобами, які слідчою було упаковано у паперовий конверт.

Вказала, що за результатами проведення вказаних дій було складено протокол, який вона та ще один понятий підписали.

Вказала, що дату коли це відбувалося не пам`ятає.

Дослідивши у ході судового розгляду надані прокурором докази, зібрані органом досудового розслідування, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення не знайшло свого підтвердження з наступних підстав.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Україною і є частиною її національного законодавства, гарантує кожній людині при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення право на справедливий суд. Суд повинен відповідати вимогам незалежності та безсторонності.
Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 3 п. 3 ст. 129 Конституції України, передбачено, що забезпечення доведеності вини є одним із конституційних принципів судочинства.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Згідно п. 10 ч. 1 ст.7, частин 1,2,4 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду.

Це положення передбачено й пунктом 2 статті 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» в якому зазначено, що кожен обвинувачений увчиненні кримінального злочину вважається невинним, до тих пір,поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуе и Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Мотиви з яких суд відкидає докази обвинувачення:

Відповідно до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статті 91 цього Кодексу, у відповідності до положень частини 1 статті 92 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.

Згідно зі ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, та містить вичерпний перелік таких підстав.

В рішенні Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України, зокрема, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, давши їм оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.309 КК України, виходячи з наступного.

Так надаючи оцінку Протоколу огляду місця події від 25.03.2019 року суд зазначає, що слідчу дію, за результатами здійснення якої його складено, було проведено слідчим, після затримання ОСОБА_3 працівниками УПП у Миколаївській області, якими під час його поверхневого огляду, було виявлено поліетиленові пакети з невідомою речовиною.
Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Як було встановлено судом, фактично ОСОБА_3 було затримано працівниками УПП в Миколаївській областії близько 14-00 години по вул.Дачній, 9-а у м.Миколаєві, в процесі відпрацювання виклику, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, вказане підтверджується Рапортом інспектора роти 2 взводу 2 УПП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 25.03.2019 року, за яким виклик на службовий планшет вони отримали о 13-34 годині, так і показами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які під час допиту в судовому засіданні у якості свідків зазначали, що через не тривалий час після отримання виклику, зупинили обвинуваченого, у якого при проведені поверхневої перевірки було виявлено наркотичні засоби. Одночасно, свідки зазначили, що ними до ОСОБА_3 було застосовано спецзасіб кайданки, в яких, як вбачається з відеозапису, проведеного огляду місця події він перебував і під час здійснення вказаної слідчої дії. Безпосередньо сам огляд місця події було проведено в період часу з 14-50 до 15-17 години.

Таким чином, з огляду на вимоги ст. 209 КПК України ОСОБА_3 являвся особою, яка фактично була затримана уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Згідно ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотримання правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Про те, в матеріалах кримінального провадження відсутній відповідний протокол затримання ОСОБА_3 , складений відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

Твердження сторони обвинувачення, у тій частині, що спецзасіб кайданки, працівниками УПП було застосовано, як привентивну міру, з метою запобіганням спроб його неправомірної поведінки, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки про спроби ОСОБА_3 здійснити втечу після його зупинки, вказував у своїх показах лише свідок ОСОБА_6 , при цьому у його рапорті від 25.03.2019 року, відсутні будь-які посилання на спроби ОСОБА_3 чинити опір та застосування до нього спецзасобу кайданок. Одночасно свідок ОСОБА_9 у своїх показах не вказував про будь-які спроби ОСОБА_3 здійснити втечу після його зупинки.

Крім того, вказані твердження не спростовують висновку суду, що при встановлених під час судового розгляду обставинах, ОСОБА_3 фактично був затриманий, як особа підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення.

Також суд, вважає не спростованими стороною обвинувачення під час судового розгляду, твердження ОСОБА_3 у тій частині, що після його затримання, на вимогу працівників поліції, він виклав усі речі, які мав у кишенях, на капот їх транспортного засобу, у тому числі і знайдений пакет з невідомою речовиною, та які в подальшому, перед приїздом слідчо-оперативної групи, один з поліцейських поклав до його сумки, оскільки як вбачається з відеозапису огляду місця події, ОСОБА_3 , перебуваючи у кайданках, на пропозицію слідчої, намагається віднайти у сумці пакети з забороненою речовиною, при цьому стороння особа підказує йому з якої частини сумки, він має їх дістати (01 хв.57 с. відеозапису).

Також, як вбачається з наданого суду Витягу з ЄРДР у даному кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.309 КК України були внесені за фактом виявлення 25.03.2019 року біля будинку 9-А по вул.Дачній у м.Миколаєві громадянина ОСОБА_3 , у якого наркотичні засоби було виявлено та вилучено під час поверхневого огляду.

Таким чином, фактично два пакети з невідомою речовиною, були вилучені у ОСОБА_3 під час його особистого обшуку, та для надання цим діям видимості законності, слідчим було складено протокол огляду місця події.

Надана суду заява ОСОБА_3 на ім`я начальника Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області, щодо добровільної видачі знайденого ним пакету, не містить часу її складання, та з урахуванням встановлених обставин не має будь-якого процесуального значення у кримінальному провадженні, оскільки сама по собі жодним чином не підтверджує факту добровільної видачі ОСОБА_3 наркотичного засобу.

З урахуванням встановлених обставин, на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України, Протокол огляду місця події від 25.03.2019 року, як такий, що отриманий з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, судом визнається недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.
З урахуванням наведеного, відомості, що містяться у Висновках експертиз №453 від 09.04.2019 року, №455 від 11.04.2019 року, Протоколі огляду предмету від 12.04.2019 року, Постанові слідчого від 12.04.2019 року про визнання речовими доказами вилученої у ОСОБА_3 речовини, які є похідними від Протоколу огляду місця події від 25.03.2019 року, суд не може прийняти як доказ на підтвердження пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.
Пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на переконання суду не підтверджують пред`явленого обвинувачення, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які є працівниками поліції, безпосередньо затримували ОСОБА_3 , а ОСОБА_8 була понятою при проведенні огляду місця події, та фактично свідки дали пояснення про вилучення у обвинуваченого наркотичної речовини під час процесуальної дії, проведеної з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Також не містять будь-яких обставин на підтвердження вини обвинуваченого і надані суду стороною обвинувачення у якості письмових доказів - Протокол огляду предмету, складеного слідчим 26.03.2019 року за результатами огляду двох мобільних телефонів марки «Самсунг» та металевої коробки синього кольору з частинами паперу та Постанова слідчого від 26.03.2019 року, якою вказані речі визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

З урахуванням вищезазначеного, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши докази, зібрані на досудовому розслідуванні, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України, що з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, є підставою для його виправдання за пред`явленим обвинуваченням.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, слід вирішити з урахуванням положень ст..100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів, слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України та виправдати у зв`язку з не доведеністю, вчинення ним вказаного кримінального правопорушення (злочину).

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1573 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі два мобільних телефони «Самсунг», металеву коробку синього кольору з частинами паперу, що перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_3 залишити у його розпорядженні.

Речові докази по справі наркотичний засіб упакований до сейф пакетів №3640231, №3640227, які знаходяться на зберігані у камері речових доказів Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1