ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
м. Фастів Київська область 13 жовтня 2021 року
Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю серетаря ОСОБА_2 ,
31 грудня 2008 року в Державному реєстрі заборон було зареєстровано обтяження № 8350219.
В подальшому, 10 серпня 2012 року між ВАТ Комерційний банк «Іпобанк» та ТОВ «АГЕНТСТВО «НЕРУХОМІСТЬ ТА БУДИНКИ» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 27/А-12, відповідно до якого Банк відступив на користь ТОВ «АГЕНТСТВО «НЕРУХОМІСТЬ ТА БУДИНКИ» право вимоги за Кредитним договором № КЮ-0197 від 10 грудня 2008 року з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що укладений між Банком та ТОВ «Ф.І.Н. ЕКСПЕРТ».
Відповідно до пункту 1.2 Договору відступлення було відступлено на корить Нового кредитора право основаної вимоги за кредитним договором та сум нарахованих процентів у загальному розмірі 59 555 991,77 гривень.
Відповідно до пункту 4.1. Договору відступлення ТОВ «АГЕНТСТВО «НЕРУХОМІСТЬ ТА БУДИНКИ» зобов`язалось сплатити Банку за відступлене право вимоги 1 995 000,00 гривень.
Водночас, Новий кредитор відмовився від відступлення йому прав вимоги за Договором іпотеки від 31 грудня 2008 року, який забезпечував виконання зобов`язань (пункт 2.2. Договору).
Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 зазначеного договору, вбачається, що частину вказаних коштів, в сумі 199 500 гривень ТОВ «АГЕНТСТВО «НЕРУХОМІСТЬ ТА БУДИНКИ» було сплачено 7 серпня 2012 року, а залишок коштів в сумі 1 815 450 гривень товариство зобов`язалось сплатити на користь Банку до 8 вересня 2012 року.
Рішення Господарського суду міста Києва від 11 лютого 2013 року у справі № 011-61/16911-2012 набрало законної сили 26 лютого 2013 року (видано наказ суду).
5 квітня 2013 року на підставі акту прийому-передачі № 1 до Договору про відступлення права вимоги від 10 серпня 2012 року № 27/А-12, Банк передав новому кредитору оригінал Кредитного договору № КЮ-0197 від 10 грудня 2008 року з додатками та виписки по рахункам.
Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 11 лютого 2013 року у справі № 011-61/16911-2012 ТОВ «Агентство «Нерухомість та будинки» виконало вимоги пункту 4.1. Договору відступлення.
Таким чином, з 10 серпня 2012 року (дата укладення договору відступлення права вимоги) ВАТ Комерційний банк «Іпобанк» вибуло із кредитних зобов`язань, утратило будь-яке право вимоги до ТОВ «Ф.І.Н. ЕКСПЕРТ» за Кредитним договором № КЮ-0197 від 10 грудня 2008 року та за Договором іпотеки від 31 грудня 2008 року № 10033 до ОСОБА_4 .
21 липня 2021 року прокурором було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон № 266906252 з якої вбачається, що 25 березня 2019 року Державним реєстратором: ОСОБА_8 , Комунальне підприємство «ПУТРІВСЬКЕ» (індексний номер рішення 46179313) на підставі: рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № І782 від 26 березня 2018 року, видавник: УКРПОШТА; Договору іпотеки реєстровий номер 10033 від 31 грудня 2018 року, видавник: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Вимоги серія та номер: 27Р/09 від 27 вересня 2018 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0795 було зареєстровано за ТОВ «РІВЕР21» ().
Разом з тим, ОСОБА_4 жодних вимог від ТОВ «РІВЕР21» не отримував, жодних взаємовідносин із вказаним товариством не мав.
В той же час, державним реєстратором Вороньоківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області ОСОБА_9 27 березня 2019 року внесено до державного реєстру відомості про скасування іпотеки (індексний номер рішення 46181178).
27 березня 2019 року державним реєстратором Вороньоківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області ОСОБА_9 до державного реєстру внесено відомості про припинення обтяження на земельну ділянку.
Як зазначив прокурор в клопотанні, із вказаних в інформаційній довідці документів, вбачається що ТОВ «РІВЕР21» начебто 27 березня 2018 року направило ОСОБА_4 вимогу про виконання зобов`язань за Кредитним договором КЮ-0197 від 10 грудня 2008 року. Внаслідок не виконання вимоги на підставі договору іпотеки ТОВ «РІВЕР21» звернуло стягнення на земельну ділянку та зареєструвало право вдатності на себе.
Отже, ТОВ «РІВЕР21» незаконно використало Договір іпотеки від 31 грудня 2008 року реєстровий номер 10033 та безпідставно звернуло стягнення на земельну ділянку, яка на праві власності належить ОСОБА_4 .
Так, власником земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 29 березня 2019 року, між ТОВ «РІВЕР21» та ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстрований в реєстрі за № 509 є останній.
В подальшому, ОСОБА_10 здійснив поділ земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0795 площею 9.9999 гектарів, внаслідок чого утворено земельні ділянки за кадастровими номерами :04:004:5070 площею 5.2725 гектара та :04:004:5069 площею 4.7274 гектара.
Відомості до реєстру внесені 6 травня 2019 року реєстратором Києво-Святошинської районної адміністрації ОСОБА_12 (індексні номери рішень № 46741235 та № 46741275).
Прокурор в клопотанні зазначає, що ТОВ «РІВЕР21» та інші не встановлені особи, шляхом підроблення Вимоги, поштового повідомлення та безпідставного використання договору іпотеки заволоділи майном, яке належало ОСОБА_4 , шляхом подання недостовірних відомостей для реєстрації права власності на себе у протиправний спосіб заволоділи земельною ділянкою, чим спричинили майнової шкоди ОСОБА_4 та ТОВ «Агентство «Нерухомість та будинки», у значному розмірі.

Згідно ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Як зазначив прокурор, що вказана земельна ділянка за кадастровим номером :04:004:5069 площею 4.7274 гектара має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, але не навів належного обґрунтування підстав та не надав доказів, що підтверджують вказані обставини.

Аналіз клопотання, з яким звернувся прокурор до слідчого судді дає підстави вважати про недостатність доказів про те, що вказана земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно частини першої ст. 172 КПК України, суд зобов`язаний повідомити особу-володільця майна, що належить арештувати, про судовий розгляд поданого клопотання. Проте данних про місцезнаходження володільця, розпорядника або користувача майна чи інших контактів прокурором в клопотанні не зазначено, що унеможливлює його виклик до суду.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000232 від 02.09.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1