Провадження № 1-в/161/477/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 грудня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника МРВ з питань пробації - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Луцького РВ філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування призначеного покарання по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр.України,

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло подання провідного інспектора Луцького РВ філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування призначеного покарання по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_6 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2019 за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 2 роки.

Подання мотивує тим, що ОСОБА_6 за період іспитового строку зарекомендував себе негативно, не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: 15.12.2020 та 28.07.2021 не з`явився на реєстрацію без поважних причин, в результаті чого до останнього були застосовані застереження у вигляді письмових попереджень. 10.05.2021 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП України. 13.05.2021 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, який на даний час знаходиться на стадії апеляційного розгляду. Іспитовий строк, визначений вироком суду від 10.12.2019 - закінчився, а тому, зважаючи на вимоги ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України, звернулись з даним поданням.

Представник РВ з питань пробації в судовому засіданні подання підтримала, вважає за доцільне звільнити ОСОБА_6 від покарання по закінченню іспитового строку.
Прокурор заперечувала у звільненні засудженого від відбування призначеного покарання по закінченню іспитового строку, оскільки відносно ОСОБА_6 є вирок суду, яким застосовано положення ст.71 КК України, а тому підстави для його звільнення від покарання відсутні.
Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч.1 ст.78 КК України.
Зокрема, такими умовами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду від 13.05.2021 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2019 (однак дату даного вироку зазначено -10.01.2020, тобто дату вступу вироку в законну силу) у виді 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначено йому покарання у виді 2 роки 2 місяці позбавлення волі, тобто під час іспитового строку ОСОБА_7 порушив обов`язок, а саме: не вчинення ним нового кримінального правопорушення, який був покладений на нього, при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, доводи провідного інспектора Луцького РВ філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_5 викладені про те, що після закінчення іспитового строку суд має звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, не узгоджується з вищенаведеними вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч.3 ст.75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового кримінального правопорушення.

Вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.
Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому відсутні порушення такої засади як презумпція невинуватості.
Сам факт вчинення нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моментом, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.
Таким чином, враховуючи наявність вироку суду від 13.05.2021, що підтверджується матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання Луцького РВ філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, на підставі ст.ст.71, 75, 78 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання провідного інспектора Луцького РВ філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування призначеного покарання по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_8 згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2019 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1