ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/401/22
провадження № 1-кс/753/128/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000074 від 9 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) діб.
Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що Слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 09.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_7 » домовилася щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою подальшого збуту на систематичній основі.

Після чого ОСОБА_4 у невстановлений час домовилась за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із невстановленою досудовим розслідуванням особою за ім`ям « ОСОБА_7 » щодо отримання чергової партії з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP з метою подальшого збуту. Надалі, в невстановлений досудовим розслідуванням день, перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у заздалегідь зазначеному місці підібрала пакет із 6 поліетиленовими пакетами із кристалічною речовиною жовтого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1- феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку почала зберігати при собі з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок», тобто схованок.

Як зазначає слідчий, 09.01.2022 близько 18 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, неподалік станції метро «Харківська» та озера Вирлиця, працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої в подальшому під час особистого обшуку було виявлено та вилучено 6 поліетиленових пакетів із кристалічними речовинами жовтого кольору, в одному з яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1- феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 1,174 г, яку ОСОБА_4 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, придбала та зберігала, з метою подальшого збуту.

PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні зазначеного злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Переяслав - Хмельницький, Київської обл., українка, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, незаміжня, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 25.09.2020 Подільським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень; 29.09.2020 Святошинським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;

Слідчий зазначає, що наявність підозри у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників ППОП № 1 від 09.01.2022; протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 від 09.01.2022; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів від 10.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.01.2022; протоколом огляду мобільного телефону від 09.01.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

10.01.2022 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти нові злочинита незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить те, що підозрювана, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого та суду, оскільки остання неодноразово судима за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин.

Наявність ризику вчинити новий злочин підтверджується тим, що підозрювана на даний час не працевлаштована та не має постійного джерела доходів.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам слідчий мотивує тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть стримати підозрювану від вчинення нових злочинів і остання буде переховуватися від органів досудового розслідування, крім того, з оточення підозрюваної відсутні особи, які заслуговують на довірута могли б бути поручителями.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваній і захиснику підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю визначення застави у максимальному розмірі, передбаченому для такого злочину.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши про недоведеність стороною обвинувачення наявності у підозрюваної судимостей, наголошував на необґрунтованості підозри, надав відомості про сімейний стан та стан здоров`я підозрюваної і просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрювана підтримала позицію захисника, просила застосувати до неї інший, не пов`язаний із тримання під вартою, запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, а також документи, надані захисником і долучені судом в засіданні, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000074 від 09.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.01.2022 ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

10.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, дослідивши додані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй злочину, передбаченого ч 2 ст. 307 КК України, і містяться у: рапорті працівників ППОП № 1 від 09.01.2022; протоколі затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 ; висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів; протоколах допитів свідків; протоколі огляду мобільного телефону.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрювану із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваної у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Доводи захисника, наведені під час судового засідання на підтвердження його позиції щодо необґрунтованості пред`явленої підозри з огляду на розмір вилученої психотропної речовини, суд відхиляє, оскільки підозра ОСОБА_4 пред`явлена за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчиняти нові злочини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, враховує, що хоча ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацію майна, однак зважає на усталену практику, що ризик переховування обвинуваченого не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому. Водночас при оцінці цього ризику суд бере до уваги мету застосовування запобіжних заходів, які мають забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, враховує відомості про особу підозрюваної і вважає, що посилання прокурора на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є явно необґрунтованими та безпідставними.

Оцінюючи ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотиків, на даний час не працевлаштована та не має постійного джерела доходів, а тому є достатні підстави припустити можливість вчинення нею іншого кримінального правопорушення.

Водночас клопотання слідчого частині наявності ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні не містить жодних підтверджень чи припущень щодо можливого характеру такого впливу і зводиться лише до констатації такого ризику, а під час розгляду клопотання прокурором наявність такого ризику не доведена.

Також, як вбачається з поданого до суду клопотання, його зміст хоча і містить посилання на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні, разом з тим такі доводи не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Погоджуючись з наявністю ризиків щодо можливості підозрюваної ухилятися від слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи характер пред`явленої підозри, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, обставини кримінального провадження та вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, відомості про стан здоров`я підозрюваної, яка має постійне місце проживання, слідчий суддя вважає, що прокурором відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК країни не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, а тому застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 , про який йдеться в клопотанні слідчого, а тому, керуючись ч. 2 ст. 194 КПК України, відмовляє у його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вище зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленої підозри і разом із покладенням на неї додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належне виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на неї додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

2. Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 9 березня 2022 року включно, заборонивши їй цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваною покласти на органи Національної поліції за мiсцем її проживання.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1