Справа № 150/202/16-к
Провадження №11-кп/801/963/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 2 липня 2021 року, якою звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 березня 2021 року за ч.2 ст. 286 КК України, в порядку і на умовах, передбачених п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в :

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області звернувся захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він підпадає під дію п. «г» ч.1 ст. 1 цього Закону.

Ухвалою суду першої інстанції від 2 липня 2021 року клопотання задоволено, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.03.2021 за ч.2 ст. 286 КК України в порядку і на умовах, передбачених п «г» ст. 1 закону України «Про амністію у 2016 році».

Вважаючи ухвалу незаконною та необґрунтованою з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, прокурор МогилівПодільської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у ході судового розгляду засудженим та його захисником не надано належних доказів, які б підтверджували наявність 2 групи інвалідності у засудженого станом на день набрання чинності законом України «Про амністію у 2016 році» - 07.09.2017. Судом безпідставно взято до уваги довідку ГУ ПФУ У Вінницькій області, згідно якої ОСОБА_7 перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності з 11.11.2015 по 29.02.2024, проте згідно довідки по акту огляду медико-соціальної експертної комісії, ОСОБА_7 лише 04.01.2016 пройшов первинний огляд та отримав групу інвалідності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Стаття 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, яких, зокрема, на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Відповідно до матеріалів судового провадження ОСОБА_7 засуджено вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.03.2021 за ч.2 ст.286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. Злочин, за який його засуджено відноситься до необережних злочинів.
Судом першої інстанції належно досліджені довідки до актів огляду медико-соціальною експертною комісією серій 12ААА №602998 та №319680, що містяться в матеріалах кримінального провадження (а.с.122 т.1 та а.с.185 т.5) з яких вбачається, що ОСОБА_7 був інвалідом ІІ групи на період, зокрема, з 04.01.2016 по 01.02.2017 та з 15.02.2018 по 01.03.2021.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №247721 від 01.04.2021 він є інвалідом ІІ групи, інвалідність встановлена до 01.03.2024.
Крім того, згідно оригінала довідки відділу обслуговування громадян №19 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за №93/0200-0222-13 від 07.04.2021 зазначено, що ОСОБА_7 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України №2262 від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 11.11.2015 по 29.02.2024.
Таким чином, оскільки ОСОБА_7 у безперервний період часу, в тому числі і станом на 07.09.2017, отримував пенсію як інвалід, а тому суд правильно прийшов до висновку про необхідність застосування до нього амністії.
Обмежень, визначених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування вказаного закону до засудженого, встановлено не було.
Отже, суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання згідно амністії за наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 2 липня 2021 року, якою звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 березня 2021 року за ч.2 ст. 286 КК України, в порядку і на умовах, передбачених п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4