Провадження № 1-кп/522/915/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м.Одесі кримінальное провадження відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст.27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_16 , обвинуваченого за ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_17 , обвинуваченого за ч.3 ст. 189, ч.4 ст. 190 КК України, з об`єднаним кримінальним провадженням відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , обвинувачених у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В проваджені Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст.27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_16 , обвинуваченого за ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_17 , обвинуваченого за ч.3 ст. 189, ч.4 ст. 190 КК України, з об`єднаним кримінальним провадженням відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , обвинувачених у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, яке підтримали потерпіла та представник потерпілого, про обрання обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з альтернативою внесення застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 713 700 грн..

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотань прокурора.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому головним доводом прокурора продовжує бути посиланя на тяжкість злочину, а також існування ризиків приховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, припущення щодо вчинення інших злочинів, приховування речей та відчуження майна, у випадку його конфіскації. Жодного доказу на існування вказаних ризиків прокурор в порушення приписів ч.5 ст.132КПК не надав.

Згідно узагальнення ВССУ «Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відносно осіб, які обвинувачувались у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України і яки тримались під вартою понад півроку, і яким суд змінив запобіжний захід на домашній арешт, а одному із фігурантів по справі на особисту поруку, обґрунтовуючи своє рішення відсутністю вагомих доказів про вчинення ними кримінальних правопорушень, відсутність у них судимостей, наявність постійного місця проживання, соціальні зв`язки, хворих батьків, і суд вважав, що з урахуванням тривалості тримання обвинувачених під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, на підставі яких обрано запобіжний захід, ці ризики суттєво зменшилися, що зумовлюло зміну запобіжного заходу.

Також згідно рішення «Світлана Казьміна проти Росії`п.п. 87,88, в якому суд зазначив, що сталість обгрунтованої підозри в тому, що затримана особа вчинила правопорушення, є обов`язковою умовою законності тривалого тримання особи під вартою. Проте, після закінчення певного терміну дана умова перестає бути достатнім. У таких випадках Суд повинен встановити, чи були у суду інші причини, які обгрунтовували б позбавлення волі. Якщо такі причини були «відповідними» та «достатніми», Суд повинен також встановити, проявили чи компетентні національні органи влади «особливу ретельність» при проведенні судових розглядів (див. Вищевказане справу «Лабіта проти Італії», п.п. 152 і 153).

Також, Європейський Суд неодноразово вказував, що друга частина п.а 3 ст. 5 не надає національному суду вибору між відправленням правосуддя щодо обвинуваченого в розумний строк і його тимчасовим звільненням до суду. До визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і суть розглянутого положення, по суті, вимагає тимчасового звільнення, якщо тривале утримання під вартою понад не є обґрунтованим (див. Серед інших джерел, Постанова від 13.03.2007 р справі «Кастравет проти Молдови», скарга № 23393/05, п. 30; Постанова по справі «Маккей проти Сполученого Королівства» скарга № 543/03, п. 41, ЄСПЛ 2006-; Постанова від 21.12.2000 р справі «Яблонски проти Польщі» скарга № 33492/96, п. 83; та Постанова від 27 червня 1968 по справі « Ноймайстер проти Австрії »п. 4, А № 8).

На підставі наведеного, оцінюючи всі встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 350, 177, 178 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2