УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" - ОСОБА_4 ,

засудженого- ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яким, із урахуванням неодноразових доповнень, просив замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та зарахувати відбутий строк до покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Зазначив, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Петухов проти України", довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання, та перспектив можливого звільнення суперечить ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вказував про те, що його характеристики, надані адміністрацією виправного закладу, не відповідають дійсності, надавши суду копії певних матеріалів зі своєї особової справи.

У судовому засіданні засуджений та захисник просили клопотання задовольнити з підстав вказаних у ньому. Вважали, що відносно ОСОБА_5 має порушення норм міжнародного прав.

Прокурор та представник ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання посилаючись на те, що законодавством України не передбачено можливість заміни покарання у вигляді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 у ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" відбуває покарання, призначене вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13.11.2012 року, яким він засуджений за п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 115КК України до довічного позбавлення волі.

У своїй постанові від 15 травня 2019 року Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 12 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Петухов проти України». У цьому рішенні ЄСПЛ визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить статті 3 Конвенції. Для вирішення цієї проблеми держава повинна вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоб дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачати, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ.

Проте, на даний час відсутні передбачені чинним національним законодавством підстави для заміни засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі іншим покаранням. Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості дострокового звільнення засуджених від покарання у виді довічного позбавлення або заміни такого покарання на більш м`яке вирішення таких питань можливе в порядку діючих наразі статей 537, 539 КПК України.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини в Україні», суди мають застосовувати практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Встановлено, що неможливість скорочення довічного позбавлення волі є порушенням ст. 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно п. 181 вказаного рішення пожиттєво ув`язнені повинні мати можливість на реабілітацію. Перегляд необхідний для того, щоб строк довічного позбавлення волі можливо було скоротити.

Однак, у вказаному пункті також зазначено, що при перегляді оцінюється шлях особи, засудженої до довічного позбавлення волі, до реабілітації.

ЄСПЛ наголошує, що основа перегляду призначеного покарання повинна охоплювати оцінку наявності законних підстав пенологічного характеру для подальшого тримання засудженого під вартою. До цих підстав належить покарання; стримування; захист суспільства; реабілітація.

Також необхідно враховувати поведінку засудженого під час відбування покарання, його каяття у скоєному злочині та щирість такого каяття, активна соціальна позиція в установі відбування покарань

Поряд із іншим має враховуватись поведінка засудженого щодо потерпілих від його злочинних дій, а саме чи намагався він відшкодувати завдану шкоду, приніс свої вибачення потерпілим, членам їх сімей.

З наявних матеріалів справи, в тому числі наданих характеристик на ОСОБА_5 вбачається, що засуджений за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, за весь час, що знаходиться в місцях позбавлення волі за період з вересня 2011 року має 29 дисциплінарних стягнень які, хоча наразі і є погашеними, проте поряд із двома заохоченнями 12.09.2011 року та 04.10.2019 року явно не свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення. За час перебування в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» починаючи з 12.06.2021 року соціально-корисні зв`язки не підтримує, посилок та передач не отримує.

Крім того, як зазначив сам ОСОБА_5 у судовому засіданні 11.10.2021 року, він, незважаючи на те, що справа розглядалась судами усіх інстанції та вирок вступив в законну силу, повністю заперечує свою причетність до вчиненого. В цьому разі взагалі не може йти мова про каяття засудженого не кажучи вже про щирість такого каяття.

Крім цього слід звернути увагу на те, що відповідно до п. п. 44, 168 згаданого рішення ЄСПЛ суд зазначив, що відповідні порівняльні та міжнародні документи чітко передбачають, що перегляд має відбуватися не пізніше ніж через двадцять п`ять років після обрання покарання, з періодичними переглядами після цього. Вказане питання охоплюється свободою розсуду, яка має надаватися Договірним державам у питаннях здійснення правосуддя та обрання покарання.

Початком строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 є 26 червня 2011 року а вирок, яким йому призначено довічне позбавлення волі за п.п 2, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України Каховським міськрайонним судом Херсонської області постановлено 13.11.2012 року.

Таким чином, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_5 за відбутий період покарання на шлях виправлення не став, має дисциплінарні стягнень, які хоч і погашені у встановленому законом порядку, однак характеризують особу засудженого.

При цьому встановлені судом обставини щодо народження у січні 2011 року у ОСОБА_7 дитини, що відбулось до вчинення ним у червні 2011 року особливо тяжкого злочину стосовно іншої малолітньої дитини, ніяким чином не може свідчити про його виправлення.

Разом із тим, бажання ОСОБА_5 починаючи з березня 2019 року оволодіти знаннями, навиками які мають допомогти стати повноцінним громадянином, суд розцінює як позитивний крок у напрямку виправлення засудженого.

Враховуючи усе вищевикладене, за встановлених судом обставин, приходжу до переконання про те, що для застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання наразі відсутні законні та обґрунтовані підстави.

Керуючись ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -

Ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, який постановив дану ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подану. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили

СуддяОСОБА_1