ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2006/21 Справа № 203/3865/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року про залишення без задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року було залишення без задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Мотивуючи прийняте рішення, суд, послався на те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 побудовано хоч і на належних, але на доказах, набутих в іншому провадженні. Жодних процесуальних рішень про виділення з матеріалів провадження № 0000534 частини доказів або отриманні тимчасового доступу до вказаного провадження (з вилученням таких доказів) надані матеріали не містять, тому слідчий суддя прийшов до висновку про залишення без задоволення клопотання.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог КПК України та підлягає скасуванню. Звертає увагу на те, що слідчий суддя вийшов за межі наданих повноважень, встановив належність доказів та відмовив у задоволенні клопотання слідчого, не зважаючи на те, що в ході судового розгляду було надано постанову прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_6 . Зазначає, що судом також не було проведено аналізу ризиків, визначених ч. 1 ст 177 КПК України. При цьому, вказує, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років, неоднаразово не з`являвся на виклики слідчого, тому, на думку прокурора, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього доказами підтверджується, що слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000013 від 06 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
03.12.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали долучені до клопотання, дійшов висновку про необхідність залишення його без задоволення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.
З матеріалів доданих до клопотання видно, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином, за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, до того ж, апеляційним судом, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, враховується, особа підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, хвору матір на утриманні, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, а також, те, що він характеризується позитивно, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його вік, стан здоров`я.
Разом з цим, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ де йдеться про те, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено існування заявлених ризиків, передбачених п.п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, та того, що інший більш м`який чи взагалі не застосування запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, відповідно до п. "с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Штегмюллер проти Австрії" вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.
Отже, з огляду на викладене, а також те, що застосування запобіжних заходів, зокрема у вигляді тримання під вартою є правом суду, а не є його обов`язком, враховуючи фактичну поведінку підозрюваного після повідомлення йому про підозру у цьому провадженні, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу, апеляційний суд приходить про можливість не обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу взагалі.
При цьому, доводи прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розцінює як необгрунтовані, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Ці обставини прокурором у судовому засіданні доведені не були.
Отже, істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість доводів скарги прокура, та залишення ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4