Ухвала
Іменем України

11 січня 2022 року
м. Київ

справа № 1-259/11
провадження № 51-6772 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2021 року

та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2021 року відмовлено в повному обсязі у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4

про перегляд вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси

від 02 листопада 2011 року за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з указаною ухвалою суду першої інстанції, засуджений

ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про зміну оскаржуваних ухвал

та задоволення його заяви про перегляд вироку суду першої інстанції щодо нього за нововиявленими обставинами у зв`язку з порушенням норм матеріального

та процесуального права.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в суді першої інстанції під час розгляду справи щодо нього, в порушення закону, без ухвалення судового рішення про зміну складу суду, який було спочатку утворено у складі двох суддів та трьох народних засідателів, була здійснена заміна складу суду та визначено новий складу суду

у складі трьох професійних суддів, що є неприпустимим.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такої думки.
Як убачається зі змісту ухвали суду першої інстанції, 17 травня 2011 року

до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшли матеріали кримінального справи № 1-259/2011 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, пунктами 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15

і пунктами 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК).
Відповідно до розділу III глави 23 Кримінально-процесуального кодексу України

в редакції 1960 року (далі КПК в редакції 1960 року), чинного станом на 17 травня 2011 року, вказану кримінальну справу призначено до попереднього розгляду.

За наслідками попереднього розгляду судовою колегією у складі суддів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , народних засідателів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 прийнято судове рішення від 09 червня 2011 року про призначення кримінальної справи до судового розгляду по суті на 24 червня 2011 року.
Відповідно до Закону України від 19 травня 2011 року № 3388-VІ, який набрав чинності 12 червня 2011 року, до КПК в редакції 1960 року внесено зміни щодо участі народних засідателів, зокрема в ч. 2 ст. 17 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК в редакції 1960 року, кримінальні справи про злочини,

за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, розглядаються в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох осіб, якщо підсудний заявив клопотання про такий розгляд, а про злочини,

за які законом передбачена можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, - у складі трьох осіб незалежно від наявності клопотання підсудного про такий розгляд.

Враховуючи той факт, що судовий розгляд кримінальної справи № 1-259/11, який було призначено на 24 червня 2011 року, фактично не розпочато, а тому судом

на виконання вимог ч. 2 ст. 17 КПК в редакції 1960 року (Закон України № 3388-VI

від 19 травня 2011 року), шляхом автоматизованого розподілу судових справ між суддями, було визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_5 , суддів: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , незалежно від наявності клопотання підсудного про такий розгляд.
Цим складом суду і було розглянуто матеріали кримінальної справи щодо

ОСОБА_4 та за результатами розгляду постановлено обвинувальний вирок.
А тому колегія суддів суду першої інстанції дійшла висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 про скасування вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2011 року з підстав його постановлення незаконним складом суду, не знайшла свого правового підтвердження.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги засудженого, суд апеляційної інстанції визнав їх необґрунтованими і зазначив таке.
Як зазначив суд апеляційної інстанції, враховуючи ту обставину, що судовий розгляд кримінальної справи щодо ОСОБА_4 , який було призначено

на 24 червня 2011 року, по суті фактично не розпочався, тому місцевий суд дотримався вимог кримінально-процесуального закону і на підставі ч. 2 ст. 17 КПК в редакції 1960 року (Закон України № 3388-VI від 19 травня 2011 року), розглянув справу колегіально у складі трьох суддів незалежно від наявності клопотання підсудного про такий розгляд. За наслідками розгляду кримінальної справи

№ 1-259/2011 щодо ОСОБА_4 у складі головуючого судді: ОСОБА_5 , суддів: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , було постановлено обвинувальний вирок

від 02 листопада 2011 року законним складом суду.
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам статей 370, 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були

би безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень,

у касаційній скарзі не наведено.
Оскільки з наведених у касаційній скарзі засудженого мотивів убачається,

що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3