Справа № 297/2872/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2021 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000446 від 12.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, за погодженням прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000446 від 12.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2021 року головним оперативно-розшуковим відділом НОМЕР_1 прикордонного загону спільно з працівниками Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Берегове, по вул. Мукачівській, буд. 197, зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz-Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_2 » під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ймовірно знаходяться незаконно виготовлені тютюнові вироби.

Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 12.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
11.11.2021 року дізнавачем СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в період часу з 14:20 години по 15:00 години було проведено огляд місця події, який проводився на узбіччі автомобільної дороги, що в м. Берегове, вул. Мукачівська, поблизу будинку №197, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 » НОМЕР_4 від 10.12.2019 року та ключі від вказаного транспортного засобу.

Крім цього, в ході даного огляду водієві автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 » був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було запропоновано надати дозвіл на огляд вказаного автомобіля, щоб перевірити інформацію працівників оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону про ймовірність знаходження в даному автомобілі незаконно виготовлені тютюнові вироби, але останній відмовився давати такий дозвіл на огляд.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 » НОМЕР_4 від 10.12.2019 року власником вказаного транспортного засобу являється ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 ,.

Постановою слідчого від 12.11.2021 року автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 » НОМЕР_4 від 10.12.2019 року та ключі від вказаного транспортного засобу визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В даному випадку, метою накладення арешту є збереження речових доказів, а саме автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_3 » НОМЕР_4 від 10.12.2019 року та ключі від вказаного транспортного засобу.

Підставою для накладення арешту на майно в даному випадку є те, що вказані речі є предметами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Користувач майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та пояснив, що проїжджаючи повз магазину «Барва» в м. Берегове, його зупинила машина, зовні схожа на автомобіль охорони. Причину зупинки йому не повідомили та не представились. Згодом до них приїхали працівники поліції. Також, ОСОБА_4 зазначив, що в автомобілі перевозив особисті речі, які знаходились у коробках.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні судом встановлено, що головним оперативно-розшуковим відділом НОМЕР_1 прикордонного загону спільно з працівниками Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Берегове, по вул. Мукачівській, буд. 197, зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz-Vito», реєстраційний номер України « НОМЕР_2 » під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ймовірно знаходяться незаконно виготовлені тютюнові вироби.

При цьому, прокурором в судовому засіданні та поданими слідчим матеріалами не обґрунтовано необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію.

Так, матеріали клопотання містять лише повідомлення про зупинку вказаного транспортного засобу, в якому ймовірно знаходяться незаконно виготовлені тютюнові вироби і постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів. При цьому, в матеріалах клопотання відсутні будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження обставин кримінального правопорушення. Сам факт відмови у наданні доступу для огляду автомобіля його користувачем ОСОБА_4 не є підставою для припущень знаходження у транспортному засобі незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Отже, обґрунтованість арешту на тимчасово вилучене майно, а також те, що вказані речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження прокурором не доведено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 169 КПК України, копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 132, 169-173, 309, 370-372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000446 від 12.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 204 КК України відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя Віталій МИХАЙЛИШИН