Справа № 524/4042/21
Провадження № 1-кп/524/428/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №000434 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
23.03.2021 року ОСОБА_5 знаходився в кімнаті АДРЕСА_2 в період часу з 17 по 18 годину разом із ОСОБА_6 , де вживали спиртні напої. В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулась сварка під час якої у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на нанесення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 взяв в руку ніж та наніс ним два удари в область лівої половини грудної клітини ОСОБА_6 , після чого конфлікт було припинено. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 411 від 27.04.2021 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: два проникаючі колото-різані поранення грудей, які беруть свій початок шкірними ранами на грудях зліва. Вищевказані поранення у своєму перебігу ускладнились розвитком лівостороннього гемопневмотораксу. Колото-різані поранення грудей утворилися від двох травматичних дій предмету (знаряддя), який мав властивості колюче-ріжучого, яким міг бути клинок ножа. За ступенем тяжкості колото-різані поранення грудей, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

24.11.2021 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілого, відповідно до якої, останній надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої він надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.03.2021 на тимчасово вилучене майно підлягають скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , укладену 24.11.2021 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.03.2021 на тимчасово вилучене майно скасувати.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 11406,44 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази по справі: джинси темно-синього кольору з паском чорного кольору, пару шкарпеток світлого кольору, куртку коричневого кольору з темними вставками по бокам з назвою «Колубмія», кофту спортивну темно-синього кольору з надписом «Найк» з оранжевою внутрішньою вставкою, толстовку з капюшоном темного з емблемою «CS», шапку спортивну в`язану білого кольору з емблемою «Grand Hills», куртку чорного кольору чоловічу з назвою «Sport Brand Tricot», пару кросівок чорного кольору «Nike», наволочку з плямами бурого кольору, рушник рожевого кольору з плямами бурого кольору, мобільний телефон S-TELL із сім картою оператора «Київстар» НОМЕР_1 імеі НОМЕР_2 , светр чорного кольору, футболку чорного кольору, штани сірого кольору, пару кросівок білого кольору із синіми полосами по боках повернути законним володільцям; фрагмент марлевого бинта з плямами бурого кольору, ніж з пластиковою рукоядкою білого кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8