1-кп/522/2219/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, Автономної Республіки Крим, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-28.09.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,
-12.03.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі, строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2020 року та остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 12 днів.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
10.06.2021 року о 19:40 годин ОСОБА_3 прибув до магазину «Конфіскат», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 21, вхід до якого здійснюється через двостворчаті металопластикові двері, заздалегідь маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна, де підшукував майно, яким можливо незаконно заволодіти.
В цей час, ОСОБА_3 , проходячи повз вхідні двері, за вищевказаною адресою, рухаючись між рядами у приміщенні вказаного магазину, зупинився біля прилавку із взуттям маючи умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, а саме кросівками марки «Nike» синього кольору зі ставками червоного кольору та подошвою білого кольору, вартістю без ПДВ 655,99 грн., які є власністю фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, переконавшись у відсутності поруч власника та інших сторонніх осіб, які б могли завадити його діям, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, наблизився до вищевказаного прилавку, зняв з вказаних вище кросівок протикрадіжні магнітні бірки, взув їх, після чого вийшов з приміщення магазину не заплативши за зазначений товар, однак злочинний умисел з причин, незалежних від нього реалізувати не зміг, оскільки в подальшому був затриманий охоронцем магазину «Конфіскат» ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин.
Представник потерпілого - ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явилась, надавши заяву, відповідно до якої остання просить проводити судовий розгляд за її відсутності у зв`язку із занятістю.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, судом вирішено обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 , який не є особою, на яку розповсюджується обмеження, передбачені ч. 3 ст. 61 КК України, необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним та достатнім для виправлення винного і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчинений кримінальне правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_3 усвідомив протиправність своєї поведінки, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся, має постійне місце проживання, тому вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі , строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2021, та визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним кримінальним провадженням не застосовувався.
Речові докази за кримінальним провадженням:
-Кросівки фірми «Nike» синього кольору зі вставками червоного кольору та підошвою білого кольору вважати повернутим за належністю представнику потерпілого - ОСОБА_7
-Оптичний диск «YHA000520E403E182Х добровільно наданого представником потерпілого ОСОБА_7 зберігати при матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

22.12.2021