Справа №635/9495/21
Провадження № 1-в/635/838/2020
УХВАЛА

10 грудня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колоні (№100)» ОСОБА_3 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09 червня 1997 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.45 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та виплатою штрафу в розмірі 400 гривень ;

-17 серпня 1998 року Зміївським районним судом Харківської області (із врахуванням ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від29.11.2001) за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року), ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ст.42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-24 травня 2004 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-17 квітня 2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяців;

-25 січня 2010 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-04 червня 2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

-20 вересня 2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців;

-29 жовтня 2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців,

засудженого 23 жовтня 2018 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колоні (№100)» ОСОБА_3 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 в матеріалах справи містять заява проводити розгляд у його відсутність, в якій прокурором також зазначено, що він проти задоволення подання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 заперечує з посиланням на те, що засуджений неднократно звільнення з місць відбування покарання умовно-достроково, однак висновки для себе не зробив, та знову вчиняв кримінальні правопорушення, за що відповідно засуджувався.

Засуджений ОСОБА_5 та представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» також подали заяви про розгляд даної справи у їх відсутність.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали особової справи, вважає подання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 23 жовтня 2018 року Зміївським районним судом Харківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Вирок набрав законної сили 18 лютого 2020 року.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої начальником відділення СПС ОСОБА_7 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» ОСОБА_8 від 02.11.2021, засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 жовтня 2018 року. Під час тримання в слідчому ізоляторі м. Харкова характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 13.03.2020 відбуває покарання у державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» характеризується позитивно, не допускав порушень режиму тримання, дисциплінарних стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та одержання правил поведінки, встановлених КВК України, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався шість разів. Підтримує доброзичливі взаємовідносини з засудженими позитивної спрямованості, на критику у свою адресу адекватно реагує. Працевлаштований до промислової зони установи, на дільниці виготовлення навантажувального обладнання у цеху №1, до праці ставиться добре. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд та використовує тільки за призначенням, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. До виконання необхідних робіт із благоустрою установи відносить позитивно, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, проявляє розумну ініціативу. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програмі диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю, прагне до підвищення та вдосконалення загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку установи. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, дружиною та донькою шляхом листування, телефонних розмов, отримання посилок та передач, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення. За вироком Зміївського районного суду Харківської області із засудженого стягнені судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 99,00 гривень, які відшкодовані ОСОБА_5 в повному обсязі. В скоєному злочині провину визнає повністю. На профілактичному обліку установи засуджений не перебуває.

Згідно з довідки про працевлаштування виданої заступником начальника-планового економічного відділу Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» працював з квітня 2020 року по вересень 2021 року на дільницях з виготовлення навантажувального та бульдозерного обладнання, деталей до тракторів, спортмістечка, налагоджувальник технологічного устаткування, виготовлення складових до меблів та товарів народного вжитку тощо.

Відповідно довідки про заробітну плату підписану бухгалтером ОСОБА_10 , ОСОБА_5 за період виконання робіт отримував заробітку плату.

У відповідності до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання мав шість заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень не мав.

Відповідно до положень статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Згідно статті 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_5 судом враховано дані приведені вище в даній ухвалі щодо характеристики ОСОБА_5 , які відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, суд доходить висновку, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру.

Так, як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності, тричі був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк, останній раз звільнений умовно-достроково 07 червня 2016 року на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2013 року. Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_5 має стійку тенденцію та кримінальну спрямованість на систематичне скоєння злочинів проти власності та забезпечення себе за рахунок скоєння цих злочинів, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи характеристику засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 2/3 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -

постановив:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колоні (№100)» ОСОБА_3 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2021 року

Суддя ОСОБА_1