Справа № 474/56/22
Провадження № 1-кс/474/33/22
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

27.01.22 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянув клопотання прокурорки у кримінальному провадженні - начальниці Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного 25.01.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

встановив:

25.01.2022р. прокурорка у кримінальному провадженні - начальниця Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі - прокурорка) звернулась до слідчого судді з клопотанням, в рамках кримінального провадження, внесеного 25.01.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке знаходиться в спец.пакеті експертної служби № 1279809 з пояснювальними написами, підписами понятих та дізнавача, яке належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.
Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 170, 171 КПК України, прокурорка вказує на необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Прокурорка у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України (телефонограма № 825 від 26.01.2022р.), повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 26.01.2022р. звернувся із заявою (вх. № 212 від 26.01.2022р.), в якій просить вказане клопотання задовольнити, а розгляд проводити у її відсутність.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України (телефонограма № 826 від 26.01.2022р.), повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив.
Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі прокурорки та фактичного власника майна.
Вивчив матеріали клопотання, вважаю встановленим таке.
Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 25.01.2022р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, 24.01.2022р. до чергової частини Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт інспектора СРПП ОСОБА_5 про те, що 24.01.2022р., під час патрулювання території смт. Врадіївка по вул. Г.Врадіївщини, було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням місцевого мешканця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу поліцейського надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке викликало сумнів щодо його дійсності.
За даним фактом СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 25.01.2022р. до ЄРДР за № 0000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
24.01.2022р. ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на його ім`я. В ході проведення огляду місця події вказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 поміщено до спец.пакету експертної служби № 1279809 та 25.01.2022р. було визнано речовим доказом, який є предметом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000011; рапортом інспектора СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 24.01.2022р.; заявою ОСОБА_4 від 24.01.2022р.; протоколом огляду місця події від 24.01.2022р.; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 24.01.2022р.; постановою про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 25.01.2022р.; постановою про призначення групи дізнавачів у кримінальному провадженні від 25.01.2022р., постановою про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.01.2022р.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При чому ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що прокурорка довела необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурорки у кримінальному провадженні - начальниці Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного 25.01.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке знаходиться в спец.пакеті експертної служби № 1279809 з пояснювальними написами, підписами понятих та дізнавача, яке належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1