УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/14304/21

Провадження №: 1-кс/755/3860/21

"31" серпня 2021 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002490 від 25.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, у рамках цього провадження,у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у рамках вказаного кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 спільно зі своєю донькою ОСОБА_6 25.08.2021 приблизно о 10 год. 00 хв., маючи умисел на заволодіння грошима інших громадян шахрайським шляхом, прийшли за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене групою осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представившись працівниками пенсійного фонду, що не відповідає дійсності, повідомивпш про необхідність заміни грошових коштів в національній валюті на грошові кошти нового зразку, чим ввели потерпілу ОСОБА_7 в оману, запропонували ОСОБА_7 обміняти наявні у неї грошові кошти у національній валюті України на нові.

В цей же час, ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, щодо необхідності заміни грошових коштів, добровільно передала наявні в неї та належні їй 40000 гривень ОСОБА_5 , після чого остання повернула ОСОБА_7 гроші нібито нового зразка в сумі 33 900 гривень та пообіцяли потерпілій ОСОБА_8 , що через деякий час їй зателефонує керівник організації з приводу подальшого обміну.

При цьому, 26 400 гривень, з 33 900 гривень, які були повернуті ОСОБА_7 є сувенірними купюрами, які не являються платіжними засобами.

В подальшому ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись грошовими коштами, якими заволоділи шляхом обману, на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду в розмірі 32 500 гривень.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 26.08.2021 за адресою:м. Київ вул. Маропільська 39 було проведено обшук в автомобілі Маздаp державним номерним знаком НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , в період часу з 01 години 00 хвилин до 01 години 47 хвилин в ході якого виявленота в подальшому вилучено: сім карту мобільного оператора з надписом НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 15100 (п`ятнадцять тисяч сто гри.) купюрами номіналом 100 грн. -2 купюри, 200 гривень - 52 купюри, 500 грн. - 9 купюр; сумка жіноча, рюкзак з речами а саме: майка синього кольору, штани бордового кольору, сукня рожевого кольору, спідниця чорного кольору; з поясної сумки було вилучено предмет візуально схожий на купюру номіналом 200 грн.; мобільний телефон марки Айфон 12 білого кольору; мобільний телефон Айфон 12 іmei НОМЕР_4 , з номером мобільного оператора НОМЕР_5 .

Вищезазначені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки безпосередньо становлять значення речового доказу.

У світлі чого заявники просять накласти даний арешт з метою регламентованою п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК.

Позиція сторін

Прокурор у кримінальному провадженні усудовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що неприбуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови від 26.08.2021.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думку заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене 26.08.2021 року в ході обшуку в автомобілі Маздаз державним номерним знаком НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , а саме: сім карту мобільного оператора з надписом НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 15100 (п`ятнадцять тисяч сто гри.) купюрами номіналом 100 грн. - 2 купюри, 200 гривень - 52 купюри, 500 грн. - 9 купюр; сумка жіноча, рюкзак з речами а саме: майка синього кольору, штани бордового кольору, сукня рожевого кольору, спідниця чорного кольору; з поясної сумки було вилучено предмет візуально схожий на купюру номіналом 200 грн.; мобільний телефон марки Айфон 12 білого кольору; мобільний телефон Айфон 12 іmei НОМЕР_4 , з номером мобільного оператора НОМЕР_5 , шляхом заборони права користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_9