Справа № 127/965/22
Провадження № 1-кп/127/18/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, відомості про які внесено 07 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики визначені ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинах, а тяжкість можливого покарання свідчить про наявність ризику ухилення обвинуваченої від явки до суду в разі перебування на волі. Крім цього, прокурор зазначив, що існує ризик незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, які в подальшому будуть допитані в якості свідків. Також, існує ризик продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності, оскільки в ході проведення негласних слідчих дій встановлено, що остання тривалий час здійснювала діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважала клопотання прокурора необґрунтованим, оскільки обвинувачена має постійне місце проживання, є жінкою, яка тривалий час утримується під вартою та може бути звільнена із застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Обвинувачена ОСОБА_4 вказала на наявність постійного місця проживання у Миколаївській області, зазначила, що за вказаною адресою вона може перебувати і дотримуватись домашнього арешту. Також вона зазначила, що вже 15 місяців утримується під вартою, що суперечить ч. 3 ст. 197 КПК України, яка визначає граничний строк у 12 місяців.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання.
Так, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2022 року щодо ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 14.03.2022 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою суд враховує суть обвинувачення та факт того, що ОСОБА_4 вже набула статусу обвинуваченої у кримінальному проваджені, тобто сторона обвинувачення, звернувшись до суду з обвинувальним актом, вважала не лише підозру обґрунтованою, а й докази у справі достатніми для висунення обвинувачення особі.
За таких підстав, посилання обвинуваченої про перевищення граничного строку тримання під вартою, визначеного ч. 3 ст. 197 КПК України, є необґрунтованим, оскільки вказана норма регулює виключно стадію досудового розслідування, яке щодо ОСОБА_4 завершено, обвинувальний акт перебуває на розгляді суду, жодних граничних строків тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду в Законі не визначено.
Факт наявності обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені сукупності тяжкого та особливо тяжких злочинів вказує на те, що поняття «обґрунтованої підозри» не підлягає оцінці, оскільки на даній стадії кримінального переслідування особи підозра трансформувалась в обвинувачення з критерієм доведеності, оцінка якого передбачена іншою процедурою ніж вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Оцінці на предмет доведеності підлягають виключно ризики визначені ст. 177 КПК України.
Так, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності тяжкого та особливо тяжких корисливих злочинів. На переконання прокурора саме зазначене обвинувачення свідчить про факт того, що ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність. Суд приймає вказаний довід до уваги, проте оцінює його не відокремлено, а в сукупності з іншими даними, доведеними прокурором. Так, згідно обвинувачення, ОСОБА_4 тривалий час здійснювала діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, діяла з корисливою метою, що в сукупності із обвинуваченням дійсно свідчить про факт того, що ОСОБА_4 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел до існування.
Також, з аналізу матеріалів кримінального провадження судом встановлено відсутність у ОСОБА_4 поважних причин та правових підстав для перебування у м. Вінниці. Так, обвинувачена повідомила суду, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачена ОСОБА_4 повідомила, що буде проживати в іншому місті, наслідком чого може бути її переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявок в судові засідання, жодних вагомих підстав вважати про наявність в обвинуваченої стійкого переконання дотримуватись домашнього арешту судом не встановлено.
Також суд, враховує, що свідки у справі не допитані, а тому очевидним є ризик впливу на останніх з боку обвинуваченої.
Отже, суд дійшов висновку, що ризики у кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились, а застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченої у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів є недоцільним та в даному випадку загрожуватиме своєчасному та повному судовому розгляду.
Отже, наведене свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, які встановлені судом існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не буде гарантувати належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 11.03.2022 року до 09.05.2022 року, включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Суддя: