ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2021 Справа №607/11495/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження №0000638 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ішків, Козівського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2018 року близько 11 год. 46 хв. ОСОБА_3 перебував у гостях у свого знайомого. Під час відпочинку ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 придбати продукти харчування та алкогольні напої, для чого останньому банківську кредитну картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 та пін-код до неї. Перебуваючи біля банкомату АТ КБ "Приватбанк", що по вул. Енергетичній, 3А в смт. В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області ОСОБА_3 побачив, що на картці наявні грошові кошти. В цей час в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 23 липня 2018 року близько 11 год. 46 хв., перебуваючи біля банкомату АТ КБ "ПриватБанк", що по вул. Енергетичній, 3А, в смт. В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків та те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу до банківського рахунку, користуючись банківським терміналом зняв із банківської кредитної картки АТ КБ "ПриватБанку" № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 гривень. Продовжуючи свій намір та діючи з єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення в період часу 11 год. 50 хв. по 14 год. 20 хв. 23 липня 2018 року умисно, декілька разів здійснив зняття із банківської кредитної картки АТ КБ "ПриватБанку" № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 грошових коштів, в загальній сумі 8000 гривень. Викрадені грошові кошти ОСОБА_3 витратив на власні потреби, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 8500 гривень.

19 травня 2019 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 вийшли у двір будинку АДРЕСА_2 , де присіли на лавку, яка розташована біля під`їзду. Під час розмови у ОСОБА_3 , який перебував біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 , 19 травня 2019 року близько 07 год. 00 хв., перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом обману, під приводом здійснення надуманого телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_6 , належний останньому мобільний телефон торгової марки "Samsung" моделі "sm G361 h", чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 . На прохання останнього ОСОБА_6 нічого не підозрюючи, добровільно передав ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон торгової марки "Samsung" моделі "sm G361 h", чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 вартістю 853,13 грн., у якому знаходилася SIM-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", яка для потерпілого матеріальної цінності не становить. Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 853,13 гривень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальних актах, щиро розкаявся, на даний час про вчинене ОСОБА_3 шкодує, просить суд його суворо не карати та пояснив, що 23 липня 2018 року близько 11 год. 46 хв. зняв із банківської кредитної картки АТ КБ "Приватбанк", яка належить ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 гривень. В період з 11 год. 50 хв. по 14 год. 20 хв. ще декілька разів здійснив зняття із банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" грошові кошти на суму 8000 гривень, які витратив на власні потреби. Крім цього, 19 травня 2019 року близько 07 год. 00 хв. попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки "Samsung" та з місця події втік, не маючи наміру повертати вищевказаний телефон. На даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати, врахувати те, що він щиро розкаявся і сприяв розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що їх підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушеннях та кваліфікує його дії:

-- за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-- за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України (станом на момент прийняття процесуального рішення) відносяться до проступку та нетяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 . Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення, а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції санкції статті станом на дату вчинення) арешт на строк шість місяців, за ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції санкції статті станом на дату вчинення) 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який є не судимий, має постійне місце поживання, думку потерпілого ОСОБА_6 , приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме CD-диск, на якому знаходиться інформація, із камер відеоспостереження банкомату АТ КБ "ПриватБанк", який згідно постанови старшого слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 25.01.2019р. визнано речовим доказом, квитанцію з ломбарду про здачу мобільного телефону, яка згідно постанови слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 20.05.2019р. визнано речовим доказом слід залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили

Судові витрати, які складаються із витрат на проведення судової товарознавчої експертизи від 27.05.2019р. № 6.1-644/19 в сумі 785,05 грн. слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 після вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушенням покарання:

-- за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції статті станом на дату вчинення) у виді арешту на строк 6 (шість) місяців;

-- за ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції статті станом на дату вчинення) у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Речові докази, а саме CD-диск, на якому знаходиться інформація, із камер відеоспостереження банкомату АТ КБ "ПриватБанк", квитанцію з ломбарду про здачу мобільного телефону слід залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави судові витрати, а саме: 785,05 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-644/19 від 27.05.2019р.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1