Справа № 361/635/22
Провадження № 1-кс/361/176/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.22 року слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000242 від 29 січня 2022 року.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує на те, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 29 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2022 року приблизно о 21 год. 10 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , завдав умисне тяжке тілесне ушкодження гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке спричинило смерть останнього.

Згідно з лікарського свідоцтва про смерть від 29.01.2022 року № 33 смерть потерпілого настала в наслідок крововтрати та шоку, множинних переломів кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Також, 29.01.2022 року о 04 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності двох понятих було здійснено особистий обшук вказаного громадянина.

В ході особистого обшуку було вилучено: чоловічі черевики чорного кольору (які поміщено до картонної коробки №1), чоловічий світер чорного кольору та чоловічі штани синього кольору (які поміщено картонної коробки №2), мобільний телефон HUAWEI IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , поміщено до спец. пакета SUD1028406.

Постановою слідчого від 29.01.2022 речі, вилучені під час проведення особистого обшуку в ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України визнано речовими доказами.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Володілець майна на виклик до суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Із будь якими заявами не звертався.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд визнав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність слідчого, власника майна.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Крім цього, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Однак матеріали клопотання не містять доказів, що вилучене майно містить будь-які відомості, що мають значення для кримінального провадження№ 0000242 від 29 січня 2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дане клопотання вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить вказівку про підстави і конкретну мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу накладення арешту, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні не зазначеного про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.

Із врахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України та встановлених слідчим суддею обставини, зокрема не доведеності необхідності у накладенні такого арешту на майно у задоволенні клопотання слідчий суддя відмовляє.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000242 від 29 січня 2022 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1