Справа № 715/186/22
Провадження № 1-кп/715/40/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.02.2022 смт. Глибока
Глибоцький районний Чернівецької області в складі:
судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 в травні 2021 року придбав колекцію банкнот та банківських білетів різних років та країн у невстановленої особи, після чого вирішив вивезти вказані банкноти до м. Лондон, Королівства Великобританії, з метою подальшої реалізації.
Будучи обізнаним із порядком переміщення через митний кордон України культурних цінностей, а також усвідомлюючи те, що для вивезення вказаних предметів потрібні дозвільні документи, які видаються уповноваженим органом, ОСОБА_4 прийняв рішення вивезти їх контрабандним шляхом. З огляду на той факт, що у нього були відсутні відповідні дозвільні документи на переміщення культурних цінностей, ОСОБА_4 вирішив перемістити банкноту "Бофон ОУН" номіналом «10 шілінгів», 1949 року, з приховуванням від митного контролю.
Переслідуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне переміщення з приховуванням від митного контролю культурних цінностей через митний кордон України, 25.05.2021 ОСОБА_4 приховав в одній із сумок, серед власного багажу, «Банкноту бофон ОУН номіналом «10 шілінгів», 1949 року та виїхав з даним багажем у напрямку митного кордону України на мікроавтобусі марки «Івеко», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснює нерегулярні пасажирські перевезення до країн Євросоюзу.
Так, 25.05.2021 о 06 год. 20 хв. ОСОБА_4 прибув у мікроавтобусі марки «Івеко» в зону митного контролю пункту пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці. Діючи умисно, з метою незаконного переміщення через митний кордон України банкноти "Бофон ОУН" номіналом «10 шілінгів», 1949 року, ОСОБА_4 під час проходження митного контролю усно повідомив про відсутність у його поклажі предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню під час митного контролю і таким чином заявив митному органу відсутність у нього будь-яких предметів, які заборонені чи обмежені для зміщення через митний кордон України або які підлягають обов`язковому декларуванню.
В подальшому, транспортний засіб марки «Івеко» та його водій з пасажирами були виведені з «зеленого коридору» до «червоного коридору». Під час здійснення огляду особистих речей пред`явлених ОСОБА_4 , виявлено банкноту "Бофон ОУН" номіналом «10 шілінгів», 1949 року, приховану серед його особистих речей, яку останній не задекларував та виявив про її наявність у нього під час митного опитування.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 201 КК України - закінчений замах на вчинення контрабанди, тобто переміщення через митний кордон України, з приховуванням від нього контролю культурної цінності.
В ході досудового розслідування 20.01.2022 року підозрюваний ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та начальник відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істиності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ст. 201 КК України - закінчений замах на вчинення контрабанди, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від нього контролю культурної цінності та узгоджують на підставі ч.1 ст. 69 КК України вид і розмір покарання з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, крім цього у кримінальному провадженні відсутній потерпілий, а шкода завдана підозрюваним, лише державним та суспільним інтересам у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень. Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст. 201 КК України, а саме закінчений замах на вчинення контрабанди, тобто переміщення через митний кордон України, з приховуванням від нього контролю культурної цінності.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за його вчинення законом передбачено покарання позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, при цьому у кримінальному провадженні відсутній потерпілий, а шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та свідчить про наявність підстав для призначення на підставі ч.1 ст. 69 КК України іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст.201 ККУ країни.
Судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.01.2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 9610 (дев`ять тисяч шістсот десять) гривень 16 копійок.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернівецької апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: