Провадження №1-кп/127/1131/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
дослідивши у судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000874 від 17.10.2021 року,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ризики, визначені п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали, а саме: обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки будучи засудженим та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, знову вчинив кримінальне правопорушення, крім того судом не дослідженні докази, не допитані свідки та потерпілий, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність місця роботи, його антисоціальне становище, для забезпечення своєчасної явки в судові засідання до Вінницького міського суду та з метою попередження ризиків визначених КПК України, є доцільним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з приводу клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, зазначив, що воно є необґрунтованим, ризики на які посилається прокурор не підтвердженні жодними доказами, у ОСОБА_4 є постійне місце проживання та соціальні зв`язки, а тому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши письмове клопотання прокурора та обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а також суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Отже, вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу та його продовженні.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
При вирішенні клопотань учасників, суд враховуєте, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відносяться до тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, однак раніше судимий, має не зняті та не погашені судимості, в тому числі й за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, однак знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення. Також суд враховує, що судовий розгляд даного кримінального провадження ще не завершено, не допитано всіх свідків та потерпілого, не досліджено письмові докази. Тому на переконання суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Крім вищезазначеного, судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений немає достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки офіційно не працевлаштований та немає постійного законного джерела доходу, крім того відсутні відомості про неможливість утримання його в слідчому ізоляторі за станом здоров`я.
З врахуванням вищевикладеного, вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не може запобігти існуючим в кримінальному провадженні ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_4 та приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-178, 183, 193-196, 291, 314 - 316, 370-372, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, з 01 лютого 2022 року до 01 квітня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1