Номер провадження:1-кс/521/5808/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, 01.10.2021 до чергової частини відділу поліції N0 1 Одеського районного управління поліції N01 ГУНП в Одеській областінадійшло повідомлення начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 про те, що невстановлена особа, використовуючи фіктивний підпис та штамп начальника Одеського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України здійснюють виготовлення та збут підроблених сертифікатів про вакцинацію протиСОУШ-19. (ЖЄО 28272)
Так, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні кімнати поліції Міжнородного Аеропорту Одесса, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , видав сертифікат про вакцинацію №3283 виданий на його ім`я.
Постановою слідчого від 08.11.2021 вилучений сертифікат про вакцинацію, визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, та буде направлено на експертизу за експертною спеціальністю 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів».
Завданням арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь- якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, вилучені предмети відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто є об`єктом кримінально протиправних дій, тому з метою збереження речових доказів, виникли підстави слідчому судді для накладення арешту на майно.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно являється предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважав, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.
Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна та заборонити здійснювати будь-які будівельні роботи та дії пов`язані з об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , відчуження майна, його поділ або інші реєстраційні дії.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання органу досудового розслідування про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт з забороною відчуження, користування та розпорядження на сертифікат про, що вилучений в ході огляду місця події за адресою: м.Одеса, вул. Аеропортівська 2, у приміщенні для співбесід Міжнародного Аеропорту Одесса 05.11.2021 року.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1