Справа №585/469/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/180/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення прокурора про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника заявника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2021 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадженні № 0000099, винесену старшим слідчим СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 від 06 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що доводи потерпілого ОСОБА_8 щодо неповноти проведеного досудового розслідування не заслуговують на увагу, оскільки останнім у скарзі не наведено достатнього обґрунтування такої позиції, яка ґрунтується лише на його припущеннях, крім того, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому, елементами його самостійності є право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням тощо.

Не погодившись з таким судовим рішенням, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2021 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження за №0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 266 КК України за відсутністю в діях службових осіб відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради, а вказане кримінальне провадження направити до СУ ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що слідчий суддя дійшов невірного висновку, що він, посилаючись на рішення 14 сесії 23 скликання Іваницької сільської ради від 23 листопада 2000 року про надання громадянам у користування земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0191, переплутав предмет скарги і таким чином не обґрунтував її належними доводами, однак, такий висновок є помилковим.

В обґрунтування зазначеного, апелянт посилається на те, що підготовлюючи проект рішення сільської ради про відмову у наданні йому дозволу на розробку технічної документації та надаючи розгорнуту відповідь на відповідну скаргу, ОСОБА_10 як посадова особа - начальник відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради посилався на неможливість передачі вищевказаної земельної ділянки саме через те, що вона вже перебуває у користуванні громадян саме відповідно до рішення 14 сесії 23 скликання Іваницької сільської ради від 23 листопада2000 року. І після відмови йому ( ОСОБА_8 ) у наданні цієї земельної ділянки, через місяць, саме ця земельна ділянка передається іншому заявнику відповідним рішенням Недригайлівської селищної ради, проект якого готувала одна і та сама посадова особа - начальник відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради. За таких обставин, постає питання, яким чином це могло статись без внесення недостовірних відомості у проект рішення про відмову йому ( ОСОБА_8 ) у наданні дозволу на розробку виготовлення технічної документації, у відповідь на його скаргу, у в проект рішення про надання такого дозволу братам Лиманам.

Апелянт зазначає, що питання, чи дійсно вищезазначена земельна ділянка фактично перебуває у користуванні третіх осіб чи ні, слідчим навіть не починало досліджуватись, а отже і будь які висновки щодо наявності/відсутності в діях начальника відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради ОСОБА_10 ознак злочину, передбаченого ст. 366 КК України - службове підроблення, яке виявилося у складанні та видачі завідомо неправдивих офіційних документів-підготовці відповідей йому ( ОСОБА_8 ), проектам рішень з питань землеустрою селищною радою та висновкам щодо можливості надання земельних ділянок, є передчасним.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення слідчого судді та доводів апеляційної скарги, позицію представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею в повному дотримано не було.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що у задоволенні скарги щодо скасування постанови старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 від 06 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України було відмовлено з тих підстав, що доводи потерпілого ОСОБА_8 стосовно неповноти проведеного досудового розслідування не заслуговують на увагу, оскільки останнім у скарзі не наведено достатнього обґрунтування щодо такої правової позиції, яка ґрунтується лише на його припущеннях.

Так, щодо доводів потерпілого ОСОБА_8 про те, що слідчим не надано оцінки відомостям, зазначеним у рішенні 14 сесії 23 скликання Іваницької сільської ради від 23 листопада 2000 року про надання у постійне користування земельної ділянки з відповідним кадастровим номером, щодо не зазначення конкретних осіб, які саме користуються на цій підставі цією земельною ділянкою, не встановлення цих осіб, а також те, що слідчий не допитав їх в якості свідків та не визначив якими саме ділянками з загальних 13 га кожен з них користується фактично, не дослідив додатків до заяв на виділення земельних ділянок, слідчий суддя дійшов висновку, що таке рішення сільради від 23 листопада 2000 р. не є предметом розслідуваного кримінального провадження, та зауважив, що згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому елементами його самостійності є право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням тощо.

Однак, з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з врахуванням наступного.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Рішення про закриття кримінального провадження, згідно ст. 283 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, а тому до вказаного рішення висуваються особливі вимоги до його змісту та достатності мотивів.

За своєю суттю постанова про закриття кримінального провадження є певним аналогом судового рішення, оскільки нею фактично завершується стадія досудового розслідування, а тому вимоги до її вмотивованості є аналогічні і до вмотивованості судового рішення.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, на виконання ухвали слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 травня 2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за заявою ОСОБА_8 щодо вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 від 23 травня 2020 року за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України.

Допитаний у даному кримінальному провадженні в якості потерпілого ОСОБА_8 надавав свідчення про те, що 26 грудня 2019 року особисто звернувся до Недригайлівської селищної ради і подав до канцелярії заяву від свого імені та за довіреністю заяву від імені своєї дружини ОСОБА_11 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровим номером: :02:004:0193 у власність. В подальшому, 20 січня 2020 року, на сайті Недригайлівської селищної ради було розміщено проект рішення сесії за яким ОСОБА_8 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки у зв`язку з тим, що вона перебуває у користуванні громадян та використовується для городництва. 23 січня 2021 року на сайті Недригайлівської селищної ради було розміщено проект рішення сесії за яким ОСОБА_11 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність тієї ж земельної ділянки, відносно якої 20 січня 2020 року ОСОБА_8 було відмовлено. Таким чином, відносно однієї і тієї ж земельної ділянки, з кадастровим номером :02:004:0191, ОСОБА_8 проектом рішення сесії відмовили у наданні дозволу на розроблення землевпорядної документації, у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка перебуває у користуванні громадян та використовується для городництва, а через 3 дні ОСОБА_11 , теж проектом рішення сесії, такий дозвіл був наданий. При цьому, 27 січня 2020 року з сайту Недригайлівської селищної ради зник проект рішення сесії про надання дозволу ОСОБА_11 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки: :02:004:0191, та з`явився інший проект сесії (який опубліковано і викладено на сайт задніми числами), за яким ОСОБА_11 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення землевпорядної документації, у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка перебуває у користуванні громадян та використовується для городництва.

Потерпілий пояснював, що неодноразово звертався до Недригайлівської селищної ради з цього питання та отримав декілька відповідей, зокрема, відповіддю № 72 від 29 січня 2020 року останньому було повідомлено, що рішенням 14 сесії 23 скликання Іваницької сільської ради від 23 листопада 2000 року громадянам земельна ділянка :02:004:0191 передана у постійне користування.

У подальшому, у зв`язку із опублікуванням на сайті Недригайлівської селищної ради у січні 2020 року проекту рішення, яким земельна ділянка :02:004:0191 надавалася іншим громадянам, зокрема ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_8 він знову звернувся за роз`ясненнями і, зокрема відповіддю від 07 лютого 2020 року за № 2020 останньому було повідомлено, що вказаний проект розміщений помилково і вже видалений з сайту. У березні 2020 року на сайті Недригайлівської селищної ради знову з`явились проекти рішень відносно зазначеної спірної земельної ділянки :02:004:0191.

З врахуванням зазначений обставин, потерпілий ОСОБА_8 вважав, що посадовими особами селищної ради було здійснене службове підроблення.

По даному факту також були допитані у якості свідків селищний голова Недригайлівської селищної ради ОСОБА_14 , начальник відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради ОСОБА_10 , витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , як надходили до Недригайлівської селищної ради упродовж 2019-2020 років, документів по їх розгляду та відповіді селищної ради, копії рішень 65 сесії VII скликання Недригайлівської селищної ради від 24 квітня 2020 року про надання дозволу громадянам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завірені ксерокопії результатів поіменного голосування (форма 1-ВПГ) депутатів селищної ради по вказаним рішеннях, копію Положення про відділ земельних відносин, комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою Недригайлівської селищної ради, розпорядження № 59-К від 28 лютого 2017 року про призначення ОСОБА_10 на посаду начальника відділу земельних відносин, комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою Недригайлівської селищної ради, його посадової інструкції, з архівного відділу Недригайлівської РДА, рішення 14 сесії 23 скликання Іваницької сільської ради від 23 листопада 2000 року про надання у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0191.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0191, мала площу понад 13 га, що відповідно має більшу площу, ніж ту, яку можуть безоплатно отримати у приватну власність чотири громадянина і це не виключає правомірного надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення громадянам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 двох земельних ділянок площею по 2 га у межах вказаної земельної ділянки, за умови не перетину їх меж із двома земельними ділянками, заяви щодо яких про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для їх відведення було подано ОСОБА_8 . При цьому, слідчим було встановлено, що відповідно до акту службового розслідування від 12 травня 2020 року за результатами проведеного службового розслідування, комісією селищної ради в діях начальника відділу земельних відносин ОСОБА_10 корупційних дій виявлено не було.

За таких обставин, слідчий дійшов висновку, що проведеними слідчими та розшуковими діями не здобуто доказів, підтверджуючих наявність у начальника відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради ОСОБА_10 умислу на службове підроблення, а саме, на складання та видачу завідомо неправдивих відповідей ОСОБА_8 , проектів рішень з питань землеустрою, а також не отримано доказів, підтверджуючих наявність у селищного голови Недригайлівської селищної ради ОСОБА_14 умислу на видачу завідомо неправдивих відповідей заявнику ОСОБА_8 , рішень з питань землеустрою селищною радою та постановою від 06 лютого 2021 року прийняв рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

При цьому, звертаючись до слідчого судді зі скаргою, потерпілий ОСОБА_8 вказував на те, що обставини кримінального провадження досліджені не всебічно, не повно, і прийнята слідчим постанова є передчасною.

Заявник у скарзі вказував на те, що рішенням 14 сесії 23 скликання Іваницької сільської ради від 23 листопада 2000 року про надання у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0191 місцевим мешканцям є актом індивідуальної дії, а це означає що в ньому мають бути зазначені конкретні особи які саме і користуються на цій підставі цією земельною ділянкою, але слідчій не встановив цих осіб, не допитав їх в якості свідків та не визначив якими саме ділянками з загальних 13 Га кожен з них користується фактично.

При цьому заявник ОСОБА_8 вказував, що слідчий у постанові зазначив, що земельні ділянки, на які він ( ОСОБА_8 ) претендував можуть не пересікатись з тими що отримали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і за таких умов надання земельних ділянок останнім не є протиправним, однак, зазначене є тільки припущення слідчого і такий висновок є необґрунтованим, оскільки слідчий не досліджував додатки до заяв на виділення земельних ділянок і не може цього стверджувати.

Тобто, потерпілим ОСОБА_8 були повідомлені відомості, які слідчий мав перевірити шляхом проведення відповідних слідчих дій і в даному конкретному випадку, на думку колегії суддів, досудове розслідування даного кримінального провадження було проведено неповно та не об`єктивно.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним». Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. вищезазначене рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Закриття кримінального провадження допустиме лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів і як наслідок встановлення конкретної причетної особи (підозрюваного) до події злочину (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Результати досудового розслідування мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З матеріалів провадження вбачається, що на час винесення оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, всіх слідчих дій проведено не було, не були перевірені обставини того, що підготовлюючи проект рішення сільської ради про відмову у наданні ОСОБА_8 дозволу на розробку технічної документації та надаючи розгорнуту відповідь на відповідну скаргу останнього, ОСОБА_10 як посадова особа - начальник відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради посилався на неможливість передачі вищевказаної земельної ділянки саме через те, що вона вже перебуває у користуванні громадя, не були перевірені обставини, за яких після відмови ОСОБА_8 у наданні цієї земельної ділянки, через місяць, саме ця земельна ділянка була передана іншому заявнику відповідним рішенням Недригайлівської селищної ради, при цьому, проекти рішень готував лише начальник відділу земельних відносин Недригайлівської селищної ради, чи мало місце, при цьому, внесення недостовірних відомості у проект рішення про відмову ОСОБА_8 у наданні дозволу на розробку виготовлення технічної документації та у проект рішення про надання такого дозволу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Крім того, слідчим не було з`ясовано взагалі, чи дійсно вказана земельна ділянка фактично перебуває у користуванні третіх осіб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження та при прийнятті оскаржуваної постанови слідчий не забезпечив ефективність досудового розслідування, та не забезпечив повного зібрання доказів.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи вище наведені норми закону, колегія суддів вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає критерію вмотивованості.

Зважаючи, що вказані у скарзі потерпілого ОСОБА_8 обставини можуть вплинути на повноту досудового розслідування, тому лише після проведення всіх слідчих дій, в тому числі і зазначених останнім, слідчий може прийняти процесуальне рішення, яке має бути законним та обгрунтованим.

Зазначеним обставинам слідчим суддею, під час розгляду скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження належної правової оцінки взагалі не надав.

Вказані порушення є істотними, такими, що є підставою для скасування судового рішення слідчого судді від 23 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України), з постановленням нової ухвали (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України), про направлення даного кримінального провадження до органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування в загальному порядку до прийняття відповідного процесуального рішення, передбаченого ст. 283 КПК України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_8 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,407,412,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2021 року якою у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 від 06 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000099 від 23 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, було відмовлено, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження, та постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 від 06 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження за №0000099 від 23 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України направити для проведення досудового розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4