Код суду 233 Справа № 233/2440/20

Вирок
Іменем України
01 грудня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілого ОСОБА_13 ,
захисника ОСОБА_14 ,
обвинуваченого ОСОБА_15
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Бахмут (Артемівськ), Донецької області, українець, громадянин України, має середньо технічну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187КК України,
22 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_15 , будучи раніше знайомим з сусідкою ОСОБА_16 , на її прохання прийшов за місцем мешкання останньої, за адресою: АДРЕСА_3 , де допомагав їй ремонтувати дзвоник вхідних дверей. Так, ОСОБА_15 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_16 побачив на шиї останньої ювелірні прикраси у вигляді золотого ланцюжка із хрестиком на ньому. Під час перебування за місцем мешкання ОСОБА_16 за вищевказаною адресою, ОСОБА_15 заходив до ванної кімнати у вказаному будинку та звернув увагу на не зачинене вікно. Відремонтувавши дзвоник, ОСОБА_15 пішов за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .
23 лютого 2020 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_15 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 , поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння ювелірними прикрасами, що належать ОСОБА_16 .
Того ж дня, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_15 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 , поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння ювелірними прикрасами, що належать ОСОБА_16 та які він напередодні бачив на шиї потерпілої, прийшов до будинку за місцем мешкання ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_15 через територію сусіднього покинутого домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до паркану, яким огороджена територія домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_16 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та переліз через паркан, таким чином проник на територію вказаного домоволодіння.
Після чого, ОСОБА_15 у вищевказаний день та час, негайно реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння ювелірними прикрасами, що належать ОСОБА_16 , знаючи, що вікно у ванній кімнаті за місцем мешкання ОСОБА_16 відкрито, на дробині піднявся до вікна у ванній кімнаті, де знявши москітну сітку, через вікно проник до будинку АДРЕСА_3 та пройшов до спальної кімнати, де на ліжку спала потерпіла ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_15 діючи з метою незаконного заволодіння ювелірними прикрасами останньої, здійснив напад на ОСОБА_16 , від чого потерпіла прокинулась та намагалась чинити опір протиправним діям ОСОБА_15 .. Під час боротьби, ОСОБА_16 підвелась з ліжка, а ОСОБА_15 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на пригнічення волі потерпілої до опору та заволодіння в ході розбійного нападу ювелірними прикрасами, що належать ОСОБА_16 , правою рукою обхопив та почав стискати шию, а лівою долонею руки перекрив рот ОСОБА_16 .. При цьому ОСОБА_15 , застосовуючи до потерпілої ОСОБА_16 насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я останньої в момент заподіяння, правою рукою продовжував стискати шию ОСОБА_16 та лівою рукою в цей же час здійснив декілька ривків та зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_16 золотий ланцюжок з хрестиком, тим самим, діючи умисно, незаконно, заволодів в ході розбійного нападу майном потерпілої.
Своїми протиправними діями ОСОБА_15 спричинив ОСОБА_16 наступні тілесні ушкодження: дрібнокрапкові крововиливи у з`єднувальні оболонки обох очей, слизову оболонку нижньої губи, на поверхні правого шлуночка серця, масивні крововиливи в проекції щитовидного хряща великих ріжків під`язикової кістки, загальне венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк, очагова емфізема легенів, внутрішньо альвеолярні геморагії, субарахноідальні мікрогеморагії в головному мозку, набряк головного мозку. Вказані тілесні ушкодження та зміни в тканинах є ознаками асфіксії та утворились від здавлення органів шиї тупим предметом, в передньо - задньому або близькому до нього напрямку, та знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв`язку із настанням смерті, за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що спричинило смерть потерпілої; перелами 3-4 ребер з права по середньо-ключичній лінії, що утворилися від дії тупих предметів, за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, носять ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що вимагають для свого лікування строк більше ніж 6, але не менше ніж 21 день. Вказані тілесні ушкодження не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті; поверхнева рана нижнього повіка лівого ока, осадження епідермісу спинки носу зліва, шкіри верхньої губи, області підборіддя в центрі, садно та крововилив слизової оболонки верхньої губи зліва, що утворились від дії тупих предметів, з урахуванням їх локалізації характерні для захоплення обличчя лівою кістю, (в тому числі при зажимі роту долонею), за ступенем тяжкості відносно живих осіб, носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті; крововиливи: передньої поверхні грудної клітини в проекції 3-4 ребер по середньо-ключичній лінії, в проекції рукоятки грудини, в проекції грудинного кінця лівої ключиці, розгинальної поверхні лівого передпліччя в нижній третині, ліктьового краю лівого передпліччя в верхній третині, задній поверхні лівого плеча в нижній третині, тильної поверхні лівої кисті(2), передньої поверхні лівого колінного суглобу, передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині (множинні), тильної поверхні 1 пальця лівої стопи, тильної поверхні лівої стопи на 3 см. від основи 1 пальця, у основи 5 пальця лівої стопи, тильної поверхні лівої стопи у основи 2,3,4 пальців, тильної поверхні правої стопи(2), зовнішньої гомілки правого голеностопного суглобу, садна тильної поверхні 1 пальця правої стопи, тильної поверхні 2 пальця лівої стопи, що утворились від множинних впливів тупих предметів, за ступенем тяжкості відносно живих осіб, носять ознаки легких тілесних ушкоджень, що не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті; странгуляційна борозна передньої поверхні шиї, що утворилась від здавлення шиї еластичним предметом, яким міг бути натільний ланцюжок, за ступенем тяжкості відносно живих осіб, носять ознаки легких тілесних ушкоджень, що не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.
Після вказаних протиправних дій ОСОБА_15 та заподіяння вищевказаних тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_16 перестала подавати ознаки життя. Усвідомивши це, ОСОБА_15 , уклав тіло ОСОБА_16 на диван у зальній кімнаті.
23.02.2020 року, у проміжок часу з 04 години 30 хвилин до 05 години 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, наступила смерть ОСОБА_16 .
Причиною смерті стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї тупим предметом, що підтверджено вищеописаними ушкодженнями та змінами в тканинах, характерним для даного виду смерті.
В результаті розбійного нападу, поєднаному з проникненням у житло своїми умисними діями, вчиненими з корисливих мотивів, ОСОБА_15 спричинив потерпілій ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілої, при цьому ОСОБА_15 незаконно заволодів майном, яке належить ОСОБА_16 , а саме: золотим хрестиком загальною вагою 1,5гр., проба золота 375, вартістю 963,00 грн.; золотим ланцюжком із застібками, загальною вагою 4гр., проба золота 375, вартістю 3080,00 грн.
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 4043, 00 грн.
Крім того, 22 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_15 будучи раніше знайомим з сусідкою ОСОБА_16 , на її прохання прийшов за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , де допомагав їй ремонтувати дзвоник вхідних дверей. Так, ОСОБА_15 знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_16 побачив на шиї останньої ювелірні прикраси у вигляді золотого ланцюжка із хрестиком на ньому. Під час перебування за місцем мешкання ОСОБА_16 за вищевказаною адресою, ОСОБА_15 заходив до ванної кімнати у вказаному будинку та звернув увагу на не зачинене вікно. Відремонтувавши дзвоник, ОСОБА_15 пішов за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .
23 лютого 2020 приблизно о 02 годині 30 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_15 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 , поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння ювелірними прикрасами, що належать ОСОБА_16 .
Того ж дня, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_15 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 , поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння ювелірними прикрасами, що належать ОСОБА_16 та які він напередодні бачив на шиї потерпілої, прийшов до будинку за місцем мешкання ОСОБА_16 .
Після чого, ОСОБА_15 через територію сусіднього покинутого домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до паркану, яким огороджена територія домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_16 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та переліз через паркан, таким чином проник на територію вказаного домоволодіння.
Після чого, ОСОБА_15 у вищевказаний день та час, негайно реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння ювелірними прикрасами, що належать ОСОБА_16 , знаючи, що вікно у ванній кімнаті за місцем мешкання ОСОБА_16 відкрито, на дробині піднявся до вікна у ванній кімнаті, де знявши москітну сітку, через вікно проник до будинку АДРЕСА_3 та пройшов до спальної кімнати, де на ліжку спала потерпіла ОСОБА_16 .. Після чого, ОСОБА_15 діючи з метою незаконного заволодіння ювелірними прикрасами останньої, здійснив розбійний напад на ОСОБА_16 , від чого потерпіла прокинулась та намагалась чинити опір протиправним діям ОСОБА_15 . В цей час, в ході здійснення розбійного нападу, ОСОБА_15 діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_16 з корисливих мотивів, з метою заволодіння золотим ланцюжком з хрестиком, що належить ОСОБА_16 , правою рукою обхопив та почав стискати життєво-важливий орган потерпілої - шию, а лівою долонею руки перекрив рот ОСОБА_16 , реально усвідомлюючи, що від його дій може настати смерть потерпілої. При цьому ОСОБА_15 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи вчиняти дії, направлені на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 , правою рукою продовжував стискати життєво - важливий орган потерпілої - шию та лівою рукою в цей же час здійснив декілька ривків та зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_16 золотий ланцюжок з хрестиком, тим самим, діючи умисно, незаконно, заволодів майном потерпілої Своїми протиправними діями ОСОБА_15 спричинив ОСОБА_16 наступні тілесні ушкодження: дрібнокрапкові крововиливи у з`єднувальні оболонки обох очей, слизову оболонку нижньої губи, на поверхні правого шлуночка серця, масивні крововиливи в проекції щитовидного хряща великих ріжків під`язикової кістки, загальне венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк, очагова емфізема легенів, внутрішньо альвеолярні геморагії, субарахноідальні мікрогеморагії в головному мозку, набряк головного мозку - вказані тілесні ушкодження та зміни в тканинах є ознаками асфіксії та утворились від здавлення органів шиї тупим предметом, в передньо-задньому або близькому до нього напрямку, та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті, за ступенем тяжкості, відносно живих осіб носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що спричинило смерть потерпілого; перелами 3-4 ребер зправа по середньо-ключичній лінії, що утворились від дії тупих предметів, за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, носять ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що вимагають для свого лікування строк більше ніж 6, але не менше ніж 21 день. Вказані тілесні ушкодження не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті; поверхнева рана нижнього повіка лівого ока, осадження епідермісу спинки носу зліва, шкіри верхньої губи, області підборіддя в центрі, садно та крововилив слизової оболонки верхньої губи зліва, що утворились від дії тупих предметів, з урахуванням їх локалізації характерні для захоплення обличчя лівою кістю, ( в тому числі при зажимі роту долонею), за ступенем тяжкості відносно живих осіб, носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті; крововиливи: передньої поверхні грудної клітини в проекції 3-4 ребер по середньо-ключичній лінії, в проекції рукоятки грудини, в проекції грудинного кінця лівої ключиці, розгинальної поверхні лівого передпліччя в нижній третині, ліктьового краю лівого передпліччя в верхній третині, задній поверхні лівого плеча в нижній третині, тильної поверхні лівої кисті(2), передньої поверхні лівого колінного суглобу, передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині (множинні), тильної поверхні 1 пальця лівої стопи, тильної поверхні лівої стопи на 3 см. від основи 1 пальця, у основи 5 пальця лівої стопи, тильної поверхні лівої стопи у основи 2,3,4 пальців, тильної поверхні правої стопи(2), зовнішньої гомілки правого голеностопного суглобу, садна тильної поверхні 1 пальця правої стопи, тильної поверхні 2 пальця лівої стопи, що утворились від множинних впливів тупих предметів, за ступенем тяжкості відносно живих осіб, носять ознаки легких тілесних ушкоджень, що не знаходяться у причинно- наслідковому зв`язку із настанням смерті; странгуляційна борозна передньої поверхні шиї, що утворилась від здавлення шиї еластичним предметом, яким міг бути натільний ланцюжок, за ступенем тяжкості відносно живих осіб, носять ознаки легких тілесних ушкоджень, що не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.
Після вказаних протиправних дій ОСОБА_15 та заподіяння вищевказаних тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_16 перестала подавати ознаки життя, усвідомивши це ОСОБА_15 , уклав тіло ОСОБА_16 на диван у зальній кімнаті.
23 лютого 2020 року, у проміжок часу з 04 години 30 хвилин до 05 години 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, наступила смерть ОСОБА_16 .
Причиною смерті стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї тупим предметом, що підтверджено вищеописаними ушкодженнями та змінами в тканинах, характерним для даного виду смерті.
Своїми умисними діями, вчиненими з корисливих мотивів, ОСОБА_15 спричинив потерпілій ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілої, при цьому ОСОБА_15 незаконно заволодів майном, яке належить ОСОБА_16 , а саме: золотим хрестиком загальною вагою 1,5 гр., проба золота 375, вартістю 963,00 грн.; золотим ланцюжком із застібками, загальною вагою 4 гр., проба золота 375, вартістю 3080,00 грн.
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 4043, 00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_15 , не погоджуючись із кваліфікацією інкримінованого, суду пояснив, що дійсно 22 лютого 2020 року о другій половині дня, він чинив вхідний дзвоник ОСОБА_16 , яка є сусідкою та приятелькою його бабусі. Після, разом із ОСОБА_16 пили в неї чай, але ніякої уваги, ні на який ланцюжок, як то зазначає поліція, він не звертав, і взагалі ніякого ланцюжка в той день він на ОСОБА_16 не бачив. В ванній кімнаті, в будинку ОСОБА_16 він дійсно звертав увагу на відкрите вікно, оскільки був протяг та про це повідомив ОСОБА_16 . Потім він пішов до себе додому, та пізніше ліг відпочивати. Вночі, приблизно о 01-30 годині 23.02.2020 року він прокинувся та побачив у себе на телефоні пропущений виклик від приятеля ОСОБА_17 , одягнувся, пішов до ларька, передзвонив ОСОБА_17 , але останні на телефонний дзвінок не відповів. Йшов до ларьку без усяких умислів та ніяких ідей щодо проникнення до будинку ОСОБА_16 за для заволодіння ланцюжком, у нього не було. Направляючись до ларьку він побачив у будинку ОСОБА_16 те саме відкрите вікно та, за відсутністю грошей на особисті потреби, раптово вирішив через нього потрапити в дім, оскільки припускав, що в неї можуть бути гроші, які вона може зберігати під клейонкою на столі. Обвинувачений ОСОБА_15 пояснив, як саме він проник до подвір`я ОСОБА_16 , а саме перелізаючи через паркан з сусіднього занедбаного будинку, після чого, через відкрите вікно, за допомогою дробини потрапив до будинку, знявши москітну сітку з вікна і відвинувши туалетні приналежності, які знаходились на підвіконні. Перебуваючи в будинку вказав, що не встиг нічого відшукати, зазначаючи, яким чином пересувався по дому, доки не почув кроки в його бік. Злякався та сховався, щоб ОСОБА_16 не впізнала його. Зазначив, що вбивати ОСОБА_16 не хотів, а схопив її за шию та придавив з тією метою, щоб остання знепритомніла та не впізнала його, вказуючи, що лівою рукою він обхватив шию ОСОБА_16 , а правою прикривав їй роті в цей момент, ніяких ланцюжків, він не зривав. ОСОБА_16 вчиняла не дуже активний опір, хватаючи його за одяг. Потім вона обмякла та він зрозумів, що ОСОБА_16 знепритомніла, після чого відтягнув її на диван та поклавши, сів поруч. Почув, що вона не дихає і не хрипить. Перебуваючи в роздумі, що робити, розуміючи, що ОСОБА_16 вже не дихає та померла, він тільки тоді помітив на її шиї ланцюжок, який заблистів, та, не зриваючи його, акуратно зняв, після чого покинув будинок через вхідні двері, які були відчинені. Ніякої допомоги ОСОБА_16 він надавати не намагався, швидку не викликав. Подвір`я будинку покинув так само, як і потрапив до нього, перелізши через той самий паркан. Викрадений ланцюжок він порвав, а хрестик зламав на декілька частин з метою здати до ломбарду та з усім викраденим пішов до своєї матері. Вдень 23.02.2020 року він зателефонував ОСОБА_17 та вони зустрілися на вокзалі. Останньому подробиць не розказував, зазначаючи, що золото знайшов. У зв`язку із відсутністю у нього паспорту, попросив ОСОБА_17 здати викрадене у ломбард замість нього, оскільки були потрібні гроші для особистих цілей. Тутов здав у ломбард хрестик та усілякі замочки з викраденого і повернувся з грошовими коштами в сумі 400 гривень, які віддав йому та які він витратив на себе. Обвинувачений ОСОБА_15 додав, що вночі 23.02.2020 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_16 , він не був під впливом наркотичних засобів, а прийняв їх вже 23.02.2020 року після обідні, ближче до вечора. Свою провину він визнає частково, а саме в частині того, що дійсно проник до будинку потерпілої, тому що в нього не було грошей та він хотів щось вкрасти. Викрадання ланцюжка, заздалегідь, не планував тим більш шляхом розбою, а зняв його вже з мертвої потерпілої. Жодних тілесних ушкоджень він ОСОБА_16 не наносив. Вбивати не хотів, це вийшло випадково. Після обставин, про те, що трапилося, нікому не розказував та не з ким у змову не вступав. Зазначав, що коли його затримали 24.02.2020 року, в кабінеті відділу поліції до нього з боку працівників правоохоронних органів вчинявся фізичний та психологічний тиск, який супроводжувався порушенням його права на захист та погрозами довічного ув`язнення, у зв`язку з чим він був вимушений оговорювати себе на досудовому розслідуванні, вказуючи, що покази, надані ним при проведенні слідчого експерименту не відповідають дійсним обставинам справи, а тому він від них відмовляється. Обвинувачений ОСОБА_15 вибачився перед потерпілим ОСОБА_13 , зазначаючи, що шкодує про скоєне, а також про те, що його, не умисні дії, призвели до смерті ОСОБА_16 ..
Потерпілий ОСОБА_13 , суду пояснив, що його матір ОСОБА_16 , мешкала за адресою: АДРЕСА_3 . 23 лютого 2020 року йому зателефонував брат та, сказав, що їх матір вбили. Коли приїхав за місцем мешкання матері, там вже перебували брат, сусід та ОСОБА_18 .. Він побачив матір в зальній кімнаті, на дивані мертву. В приміщенні були сліди боротьби, які виражалися у тому, що матір лежала на дивані не у природній позі, на тілі були тілесні ушкодження, зокрема, було явно видно спереду сліди борозди від ланцюжка на шиї, ноги матері були брудні та ній була одягнута тільки одна сережка, а другу потім знайшли під килимом, в тій же кімнаті. З матір`ю в нього були дружні стосунки. В останнє спілкувався з нею телефоном 21.02.2020 року, вона не скаржилася на травми, скаржилася лише на тиск. Потім телефонував їй 22 лютого 2020 року, але вона не взяла слухавку, як він зрозумів вона займалася по господарству. 23 лютого 2020 року, коли він їй зателефонував, вона також слухавку не взяла. Раніше, зі слів матері, йому було відомо, що якийсь хлопець допомагав їй по господарству. Особисто він його не знає. Зазначив, що коли матір лягала спати, то обов`язково зачинялася. Собаки не було. Мати, хоч і хворіла, однак за станом здоров`я, була в змозі чинити опір. Вказав, що у матері були ювелірні прикраси, а саме ланцюжок з хрестиком та сережки. Вказані ювелірні прикраси він впізнавав на досудовому слідстві. Всі гроші, які були у матері, знайшли працівники поліції на столі у прихожій під скатертиною. Їх не викрали.
Потерпілий ОСОБА_13 , посилаючись на втрату рідної людини, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого - не мав. Цивільний позов, в рамках кримінального провадження - не заявляв. Просив застосувати до обвинуваченого покарання на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що ОСОБА_15 є її онуком. З ОСОБА_16 була знайома з квітня 2019 року. Їй відомо, що 20 лютого 2020 року ОСОБА_16 отримала пенсію. 23 лютого 2020 року вона дзвонила ОСОБА_16 декілька разів але та їй не відповідала. Вирішила піти до неї додому, але подзвонивши у двері їй ніхто не відчинив. Потім син сусіда переліз через паркан будинку ОСОБА_16 та зайшовши до будинку, знайшовши останню мертвою. Коли вже вона особисто потрапила до будинку, то побачила, ОСОБА_16 , в залі на дивані, в лежачому стані, а на ногах в неї був бруд. Як на неї, то слідів боротьби, в будинку, вона не бачила. Їй добре було видно потерпілу. Від неї до дивану, де лежала потерпіла, було приблизно 2 метри. Ноги в неї рівно лежали. Рот немов відкритий був. На обличчі крововиливів не бачила. Тілесних ушкоджень також. Спочатку думала, що ОСОБА_16 померла, оскільки у неї був порок серця та багато інших захворювань, та й взагалі остання часто травмувалася і зверталася до неї за допомогою. Свідок вказала, що її онук ОСОБА_15 мешкає то у своєї матері, то в неї. 22 лютого 2020 року, увечері він був в неї, вночі рипнули дверці, вона думала, що він виходив курити. Потім побачила онука вже вранці 23.02.2020 року. Ювелірні вироби у ОСОБА_15 не бачила. Зауважила, що не вірить, що ОСОБА_15 вбив ОСОБА_16 ..
Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_15 він раніше знайомий. В останній раз бачив ОСОБА_15 23 лютого 2020 року. Той подзвонив йому приблизно о 10-00 ранку та сказав, що потрібно поговорити, але не за телефоном, і тому вони зустрілися біля магазину «Фармаз» по вул. Островського у м.Костянтинівка. Удвох випили горілки, розмовляли. В ході розмови ОСОБА_15 сказав, що у сусідів трапилась крадіжка, там багато поліції і запропонував, що якщо щось будуть питати, щоб він сказав, що вони разом, у ночі приблизно з часу ночі до ранку, вживали спиртні напої, на дачі «Віноградники», у ОСОБА_20 , на що він погодився. Після чого вони поїхали до ОСОБА_20 та те ж саме сказали йому, на що погодився і ОСОБА_21 . Навіщо це ОСОБА_22 він не пояснював. Потім поїхали в сторону його дому та він пішов спати, оскільки в нього був вихідний після дванадцяти часової зміни. Куди пішов ОСОБА_23 він не знає. Після тих обставин він ОСОБА_22 не бачив, однак той неодноразово дзвонив йому та нагадував про їх домовленість. Потім від ОСОБА_17 він дізнався, що ОСОБА_22 заарештували, та що сталося вбивство бабусі, але за яких обставин ОСОБА_17 не зазначав. Коли він потрапив до поліцейського відділку, то за ніч з 22.02.2020 року на 23.02.2020 року, повідомив, спочатку, поліцейським версію, яку йому вигадав ОСОБА_23 , але згодом, дізнавшись про те, що саме ОСОБА_23 причетний до вбивства бабусі, за яку розповідав ОСОБА_17 , вирішив надати вірні свідчення і розказав як було насправді, а саме те, що в дійсності в ніч з 22.02.2020 року на 23.02.2020 року, з ОСОБА_22 - не пив, на дачі «Віноградники», у ОСОБА_20 не був, був на роботі, у зміні з 19-00 години вечора 22.02.2020 року по 07-00 годину ранку 23.02.2020 року. Останнє, свідок ОСОБА_19 , суду впевнено підтвердив та зазначив, що ніякі міри психічного чи фізичного впливу до нього працівники поліції не застосовували, а він, добровільно, за своїм волевиявленням, після того, як узнав про дійсні обставини події та причетність ОСОБА_22 до вчинення кримінального правопорушення, за яким загинула людина, вирішив розповісти органу досудового розслідування та суду про його зустріч з ОСОБА_22 та їх перемовини з ранку 23 лютого 2020 року.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона працює у ломбарді «Центральний», який розташований в районі залізничного вокзалу у м. Костянтинівка. В кінці її робочого дня, а саме 23 лютого 2020 року, десь приблизно о 16 годині 15 хвилин в ломбард прийшов ОСОБА_25 , особу якого вона до цього не знала. ОСОБА_26 хотів продати ланцюжок, який був порваний на кілька маленьких частин, на що вона йому сказала, що такі вироби вони не приймають, бо приймають лише цілі вироби, а фрагменти не беруть. Самі фрагменти не перевіряла, але на вигляд були схожі на золотий виріб старого зразку. ОСОБА_26 нічого не пояснював, просив тільки прийняти фрагменти. Після її відмови вийшов та повернувся хвилин через 5-7. В перший і другий раз він входив до ломбарду один. В другий раз він звернувся до неї з хрестиком. Хрестик був золотий, клейма не було, оскільки були обламані краї. Вона перевірила хрестик на факт, того, чи є він золотою прикрасою, після чого склала карту клієнта та документи, взявши у ОСОБА_27 його паспорт. Склали договір застави. В договорі вказувалася особа, яка надала під заставу золоту прикрасу та сам виріб. ОСОБА_26 за цей хрестик нічого не пояснював. Отримав за хрестик 400 гривень. Після того, як забрав грошові кошти, більше не звертався.
Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що вона працює експертом в ломбарді «Благо», розташованому по вул. Краснодарська в м. Костянтинівка, Донецької області. Бачила Якоба, коли зачиняла ломбардне відділення приблизно о 16 годині 10 хвилин 23 лютого 2020 року. Він до неї підійшов та запитав, чи приймають вони шматки золота, на що вона відповіла, що вони вже зачинені і пішла. Золотий виріб він їй не показував та не розповідав будь що про нього. Підходив він до неї сам, в якому стані перебував - не знає. Після того випадку, більше його не бачила. Зазначила тільки, що раніше, приблизно за місяць до того випадку, він намагався щось здати до ломбарду, однак то був не золотий виріб.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23 лютого 2020 року та фото-таблиці до нього, у ході проведення огляду на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в приміщенні зальної кімнати на дивані виявлено труп ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під килимом знайдено металеву сережку та фрагмент ґрунту. Також фрагмент ґрунту виявлено у 80 см від руки трупу. Під час огляду спальні, на ліжку виявлено підодіяльник, простинь, наволочку кофто синього кольору, наволочку біло синього кольору, які мають сліди речовини бурого кольору. В ході огляду подвір`я встановлено, на земельній ділянці за літньою кухнею виявлено предмет: металеву запанку сріблястого кольору; біля туалету на земельній ділянці виявлено слід взуття носочної та підміточної частини та зафіксовано зламану дошку паркану за літнім туалетом та за літньою кухнею пошкоджено паркан (Т.2, а.п.9-24).
Відповідно до протоколу огляду речей від 03 березня 2020 року, в приміщенні кабінету №4 СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, за участю потерпілого ОСОБА_13 , останній надав для огляду та вилучення металеву запанку сріблястого кольору із скляним камінням та показав, що вказана запанка виконана з простого не дорогоцінного металу та будь яких дорогоцінних частин не містить. Також він показав, що надана ним для вилучення запанка повністю ідентична тієї, що була вилучена під час огляду місця події від 23.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 (Т.3, а.п.90).
Згідно з протоколом огляду трупа від 24 лютого 2020 року та фото-таблиці до нього, в приміщенні моргу судовомедичної експертизи, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 оглянуто труп ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлені наступні тілесні ушкодження: на передній поверхні шиї в верхній третині мається странгуляційна борозна, одиночна розташована практично горизонтально, на 0.5 см. вище щитовидного хряща, розривається та утворює дві гілки. Права гілка починається на 0,5 см. вище щитовидного хряща, горизонтально простягається в право на лінії мочки вуха, закінчується, борозна нерівномірно виражена, на рівні щитовидного хряща має два слабо виражених валіка та дно жовто-рожевого кольору. На іншому протязі у вигляді преривного осаднення епідерміса розповсюджується в ліво, закінчується по лінії вертикально йдучої від кута нижньої щелепи. Довжина правої гілки - 10 см., лівої 5,5 см, ширина 0,3-0,4 см. В проекції щитовидного хряща та великих рогів верхньої частини трахеї масивні темно червоні крововиливи від 3x0,2 см. до 3,7x1,7 см. На поверхні правого шлуночка серця - мілко крапкові крововиливи, легені повнокровні. Інші тілесні ушкодження: на нижньому повіку лівого ока поверхнева рана лінійної форми, розташована практично в поперековому напрямку, краї рани нерівні, мілко зубчаті, кінці загострені, в області країв епідерміс дещо відслоєно. На спинці носу з ліва ділянка осаднення епідерміса, слабо виражене дугообразної форми, дужками відкрито в лівій бік, червоно-бурого кольору, підсохлий, відстань між дужками 1,1 см., ширина 0,1 см. На межі червоної кайми верхньої губи практично на всьому протяженні ділянка осаднення епідерміса червоно-бурого кольору, довжиною від 0,1 до 0,5 см. в куті роту з права блідо-синюшний крововилив неправильно-овальної форми з чітким контуром, розміром: 3.3х1,3 см. В області підборіддя в центрі ділянка осадження епідерміса темно-рожевого кольору, невизначеної форми, розміром 2,5 х 1,2 см. На слизовій оболонці верхньої губи з ліва садно невизначеної форми по периферії якого крововилив червоновато-бурого кольору, розміром 3x0,7 см. На слизовій оболонці нижньої губи в центрі на ділянці 3x1,5 см. множинні мілко крапкові крововиливи. На передній поверхні грудної клітини в проекції 3 ребра по середньо-ключичній лінії синюшний крововилив невизначеної форми, розміром 9x5 см. Аналогічного характеру крововиливи виявлені: в проекції рукоятки грудної клітини розміром 1x1 см., в проекції грудинного кільця, лівої ключиці, розміром 2,5x2,5 см. Всі три крововиливи розташовані на одній горизонтальній лінії. Аналогічного характеру крововиливи: по розгібальній поверхні лівого передплічча в нижній третині розміром 3x2,6 см., по ліктьовому краю лівого передплічча її верхній третині розміром 8х1,5 см по задній поверхні лівого плеча в нижній третині розміром 7,5x7 см., на тильній поверхні лівої кісті у основи 2 пальця розміром 3x4,5 см.; на тильній поверхні лівої кісті на 1,5 см. від основи 2 пальця, по передній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на одноіменну поверхню гомілки 6x4 см., по передньо-внутрішній поверхні гомілки в нижній третині на ділянці 16х3 см, множинні розмірами від 0,9x0,3 см. до 3x4 см., на тильній поверхні лівої стопи на основній фаланзі пальця мається крововилив розміром 1x0,7 см. на 3,5 см. від основи 1 пальця, 2,5х2 см у основи 5 пальця крововилив розміром 1,7x1,5 см., на тильній поверхні лівої стопи у основання пальця розташовані множинні крововиливи невизначеної форми синюшного кольору, розмірами від 0,3x0,3 см. до 0,5x0,6 см. На тильній поверхні правої стопи маються два крововилива невизначеної форми синюшного кольору. Аналогічного характеру крововиливи багрового кольору в проекції латеральної лодижки правого голеностопного суглобу. На тильній поверхні І пальця правої стопи садно неправильно- овальної форми, ялинником розташоване продольно осі пальця з дном червоно-бурого кольору нижче рівня оточуючих тканин, розміром 1x0,6 см., аналогічне садно на тильній поверхні 2 пальця лівої стопи, розміром 1,2х0,3 см. (Т.2, а.п.40-46).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 лютого 2020 року під час огляду території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_18 , яка є бабусею ОСОБА_15 , присутня під час огляду ОСОБА_29 , яка є матір`ю ОСОБА_15 , показала кімнату її сина, під час огляду якої виявлено та вилучено чоловічу куртку чорного кольору, яку, як вказала ОСОБА_29 він одягав в ніч з 22.02.2020 року на 23.02.2020 року та чоловічі штани чорного кольору з написом «Найк». В коридорі вказаного домоволодіння виявлено та вилучено чоботи, які як пояснила ОСОБА_29 , ОСОБА_30 одягав в ніч з 22.02.2020 року на 23.02.2020 року, на яких встановлено наявність чотирьох плям речовини бурого кольору (Т.2, а.п.63-69).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 лютого 2020 року, свідок ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_32 як особу, яка 23 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин продала в ломбард металевий хрестик (Т.2, а.п.57-59).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2020 року, свідок ОСОБА_28 впізнала ОСОБА_32 як особу, яка 23 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин пропонувала їй купити куски золотого виробу (Т.3, а.п.81-83)
Згідно з протоколом огляду речей від 09 березня 2020 року та фотознімків до нього, в приміщенні ломбардного відділення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Краснодарська, 3-а, при відтворенні диску із відеозапису з відео реєстратора, відтворено запис за 23 лютого 2020 року, з якого вбачається як громадянин ОСОБА_31 пропонує в ломбарді купити в нього золотий хрест та частини ланцюжка, а потім оформлює продаж золотого хреста (Т.3,а.п.106-111).
Згідно з протоколом огляду речей від 25 лютого 2020 року та фото-таблицею до нього, у приміщенні кабінету №10 СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за участю потерпілого ОСОБА_13 , останній впізнав хрестик та дві застібки з ланцюжка, зазначивши, що вказані речі належали його матері ОСОБА_16 (Т.3, а.п.1-6).
Протоколом огляду речей від 13 квітня 2020 року оглянуто золотий хрестик, золоту застібку та застібку з ланцюжком, а також металеву запанку сріблястого кольору (Т.3, а.п.142).
Згідно з протоколом огляду предмету від 27.02.2020 року, під час огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_15 , при огляді вхідних та вихідних дзвінків встановлено: вихідний дзвінок (т. гала загребельная) НОМЕР_1 (22.02.2020 о 16-43) (Т.3, а.п.77-78)
Згідно з протоколом огляду предмету від 27.02.2020 року, під час огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_16 , при огляді вхідних та вихідних дзвінків встановлено: вхідний дзвінок НОМЕР_2 (22.02.2020 о 16-44) (Т.3, а.п.79).
Відповідно протоколу слідчого експерименту, за участю ОСОБА_15 , від 24 лютого 2020 року та відтвореного відеозапису слідчої дії, останній детально розказав та показав, при яких обставинах ним було вчинено кримінальне правопорушення, а саме як 22.02.2020 року, будучи раніше знайомий з сусідкою ОСОБА_16 , на її прохання приходив за місцем мешкання останньої, де допоміг відремонтувати дзвоник вхідних дверей. Потім пили чай з ОСОБА_16 , спілкувались. Бачив на шиї останньої ювелірні прикраси у вигляді золотого ланцюжка із хрестиком. Заходив до ванної кімнати та звертав увагу на не зачинене вікно. Після чого попрямував за місцем свого мешкання та ліг відпочивати. Прокинувшись приблизно о 02-00, 23.02.2020 року, помітив в себе на телефоні пропущені дзвінки від приятеля ОСОБА_17 . Вийшов на вулицю, передзвонив останньому, той слухавку не взяв. Прогулювався вулицею, згадав про золоті прикраси ОСОБА_16 та відчинене вікно у ванній кімнаті її будинку, вирішивши проникнути до нього з метою заволодіння ланцюжком. Прийшов до будинку за місцем мешкання ОСОБА_16 , пересвідчився, що вікно залишено відкритим, через територію сусіднього занедбаного будинку, підійшов до паркану, яким огороджена територія домоволодіння ОСОБА_16 та переліз через нього. На місці події ОСОБА_15 вказав на паркан, через який він потрапив на територію домоволодіння ОСОБА_16 , вказав на вікно, через яке він заліз до будинку, продемонструвавши, як поставив драбину до прибудови, яка знаходилась під вікном, як зняв з вікна москітну сітку, як переміщав туалетні приналежності з підвіконня та як саме він проліз у вікно і опинився в будинку. Після чого вказавши, як саме та в якому напрямку він пересувався по будинку і коливався з приводу того чи зможе він вчините задумане. Зайшовши до кімнати де відпочивала ОСОБА_16 , вказав на те, як саме вона була розташована на ліжку, в якому спала. Потім вказав, як злякався, що не зможе зірвати з ОСОБА_16 ланцюжок і втекти, вийшов з кімнати, ставши за шторкою. Потім почув, що ОСОБА_16 прокинулася та почала вставати. Коли вона стояла, він опинився позаду неї та зробив ривок правою рукою, намагаючись зірвати ланцюжок, при цьому лівою рукою він закривав їй рота. Одразу зірвати ланцюжок у нього не вийшло, вони шатнулися до виходу з кімнати. В той момент він ще два рази смикнув за ланцюжок та зірвав його з шиї ОСОБА_16 .. Весь час він перебував за спиною ОСОБА_16 .. Коли ланцюжок був у нього в руках, він почув, як ОСОБА_16 стало погано, в неї підкосилися ноги, вона почала опускатися та так вийшло, що вона опинилася на підлозі. Поклавши ланцюжок до правої кишені, взяв ОСОБА_16 під мишки та почав тягнути до дивану, затягнувши на диван її тулуб. В той момент ОСОБА_16 намагалася піднятися, а він розуміючи, що їй погано, затягнув на диван її ноги. Вона дихала та намагалася робити якісь рухи, а він поправляв килим, який знаходився в тій кімнаті. Потім продемонстрував, як він направився до вихідних дверей, як, та в яких дверях знаходилися ключі, як відкривав і закривав двері, та як покинув домоволодіння ОСОБА_42 . Чому не викликав ОСОБА_16 медичну допомогу, не знає. Вказав, що був дуже наляканий. На той момент, думав, що все обійдеться. Про те, що ОСОБА_16 померла йому стало відомо від його матері. Вказував, що шкодує, що все так вийшло. Він не планував травмувати ОСОБА_16 , хотів просто зірвати ланцюжок та піти. Як і не хотів вбивати, а заліз до ОСОБА_16 , тільки з метою заволодіти золотим ланцюжком.(Т.2, а.п.106-110, 139).
Відповідно до висновку експерта Донецького бюро судово медичної експертизи №43 від 16 квітня 2020 року на підставі судового медичного дослідження трупа ОСОБА_16 , 1945 року народження, даних лабораторного дослідження, виявлено мілкоточечні крововиливи поєднувальні оболонки обох очей, слизову оболонку нижньої губи, поверхні правого шлуночка серця. Масивні крововиливи в проекції щитовидного хряща, великих рожків підязичної кістки. Загальне венозне повнокрів`я внутрішніх органів. Набряк, вогнищева емфізема легенів. Внутрішньоальвеолярні геморрагії. Субарахноїдальні мікрогеморагії у головному мозку. Набряк головного мозку. Вказані тілесні ушкодження та зміни у тканинах є ознаками асфіксії, які виникли від здавлення органів шиї тупим предметом у передньо-задньому або близькому до нього направленні, перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смертельного результату, за ступенем тяжкості стосовно живих осіб, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. При дослідженні трупа виявлені переломи 3,4 ребер праворуч, по середньо ключичній лінії, які виникли від дії тупих предметів, за ступенем тяжкості стосовно живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючих для свого лікування строк більше 6, але не більше 21 дня. Дані тілесні ушкодження не перебувають у причинному зв`язку з настанням смертельного результату. При дослідженні трупа виявлені поверхнева рана нижнього повіка лівого ока, осадження епідермісу спинки носа зліва, шкіра верхньої губи, області підборіддя в центрі, садна та крововиливи слизової оболонки верхньої губи зліва, які виникли від дії тупих предметів, з урахуванням їх локалізації характерні для захвату обличчя лівою кістю (в тому числі при зажимі роту долонею), за ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження не перебувають у причинному зв`язку з настанням смертельного результату. При дослідженні трупа виявлені синці: передньої поверхні грудної клітини в проекції 3,4 ребер по середньо ключичній лінії, в проекції рукоятки грудини, в проекції гру динного кінця лівої ключиці, розгинальної поверхні лівого передпліччя в нижній треті, ліктьового краю лівого передпліччя в верхній треті, задньої поверхні лівого плеча в нижні треті, тильної поверхні лівої кисті, передній поверхні лівого колінного суглобу, передньо внутрішньої поверхні лівої голені в нижній треті (множинні), тильної поверхні 1 пальця лівої стопи, тильної поверхні лівої стопи на 3 см від основання 1 пальця, у основання 4 пальця лівої стопи, тильної поверхні лівої стопи у основання 2,3,4 пальців, тильної поверхні правої стопи, наружної лодижки правого голеностопного суставу. Садна тильної поверхні 1 пальця правої стопи, тильної поверхні 2 пальця лівої стопи, які виникли від множинних дій тупих предметів, за ступенем тяжкості відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які не перебувають у причинному зв`язку з настанням смертельного результату. При дослідженні трупа виявлено странгуляційна борозна передньої поверхні шиї, яка виникла від здавлення шиї еластичним предметом, яким міг бути натільний ланцюжок, за ступенем тяжкості стосовно живих осіб носить ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказане тілесне ушкодження не перебуває у причинному зв`язку з настанням смертельного результату. Причиною смерті явилася механічна асфіксія від здавлення органів шиї тупим предметом, що підтверджується вищеописаними ушкодженнями та змінами в тканинах, характерним для даного виду смерті. Ушкодження в областях шиї могли виникнути як мінімум від 1 дії тупого предмету, що могло мати місце під час захвату шиї з послідуючим її здавленням. Смерть настала в межах 6-6,5 годин потому від моменту дослідження трупних плям на місці події, тобто приблизно 4.30-5.00 годин 23 лютого 2020 року. Наявність судинної реакції в області ушкоджень дозволяє судити про їх прижиттєве виникнення. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, крайньо малоймовірно, що постраждала могла залишитися в живих навіть під час надання їй своєчасної медичної допомоги, а також самостійно вчиняти будь які ціле направленні дії. З врахуванням характеру тілесних ушкоджень, проміжок часу між їх спричиненням та настанням смертельного результату міг обчислюватися не більш 60 хвилинами (том № 2 а.п.49-53).
Згідно з висновком експерта КЗОЗ «Донецьке бюро судово медичної експертизи» № 18 від 25.02.2020 року, виявлені у ОСОБА_15 , 1991 року народження подряпини лівої кисті утворились не менш ніж від двох впливів тупого предмету, можливо у вказаний термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень (Т.2, а.п.151).
Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпровське обласне бюро судово медичної експертизи» № 288/1 від 01.04.2020 року, на запанці срібного кольору (об`єкт №1), вилученій 23.01.2020 року з території домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , та наданій на дослідження, наявність поту не встановлено, клітини з ядрами не знайдені. В об`єктах №№2;3;4 на гаманці, вилученому 23.02.2020 року з будинку АДРЕСА_3 , та наданому на дослідження, встановлено наявність поту. На решті поверхні гаманця (об`єкт № 5) наявність поту не встановлено. Крім того, на гаманці (об`єкти №№2-5) знайдені епітеліальні клітини з ядрами та виявлено білок людини. При визначенні групової належності поту в об`єктів №2 на гаманці виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, в об`єкті №4 виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Групову належність поту в об`єкті №3 визначити не виявилось можливим через не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Статеву належність епітеліальних клітин з ядрами в об`єктах №№2-5 на гаманці встановити не виявилось можливим через недостатню кількість, придатних для дослідження, ядер клітин; при визначенні групової належності епітеліальних клітин в об`єкті №2 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, в об`єкті №3 виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0, а групову належність епітеліальних клітин в об`єктах №4,5 визначити не вдалось, оскільки не виявлені антигени А,В,Н системи АВ0. Отримані результати досліджень дають можливість висловитись, що походження поту та епітеліальних клітин в деяких слідах на гаманці, а саме в об`єкті №2 можливо або від однієї особи групи крові АВ ізосерологічної системи АВ0 або від змішування поту та клітин двох чи більше осіб, груповій належності крові та виділень яких властиві виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0 і в такому разі не можна виключити можливість присутності домішку поту та епітеліальних клітин в вищезазначених слідах від потерпілої ОСОБА_16 , оскільки один із виявлених антигенів, а саме антиген А є основним групоспецифічним антигеном її групи крові. Сліди поту в об`єкті №4 та епітеліальні клітини з ядрами в об`єкті №3 на гаманці могли походити від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, якою в даному випадку є потерпіла ОСОБА_16 .. Враховуючи отримані результати досліджень присутність домішку поту та епітеліальних клітин в об`єкті №2 на гаманці від підозрюваного ОСОБА_15 не виключається, так як один із виявлених антигенів, а саме: антиген В системи АВ0, є основним групоспецифічним антигеном його групи крові. Даних за можливість походження поту в об`єкті №4 та епітеліальних клітин з ядрами в об`єкті №3 на гаманці від підозрюваного ОСОБА_15 не отримано. (Т.3, а.п.28-32).
Згідно з висновком експерта КЗ «Дніпровське обласне бюро судово медичної експертизи» №288/2 від 04.04.2020 року, на поверхні курки чоловічої чорного кольору, що була надана на дослідження, в об`єктах №№3;6 встановлена наявність поту. В об`єктах №№1;2;4;5;7-13 наявність поту не встановлена. В об`єктах №№1-13 наявність крові не виявлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева та групова належність поту не визначена через відсутність епітеліальних клітин з ядрами та через не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВ0 (Т.3, а.п.34-36).
Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпровське обласне бюро судово медичної експертизи» № 288/3 від 02.04.2020 року, в піднігтьовому вмісті правої руки трупа ОСОБА_16 (об`єкт №1), що були надані на дослідження, наявність крові не встановлена. Знайдені клітини поверхневого шару епідермісу, які не непридатні для діагностики. В піднігтьовому вмісті лівої руки трупа ОСОБА_16 (об`єкт № 2) встановлена наявність крові та визначений білок людини. Знайдені клітини поверхневого шару епідермісу, які непридатні для діагностики. Статева та групова належність крові в піднігтьовому вмісті лівої руки трупа ОСОБА_16 (об`єкт № 2) не встановлена через відсутність формених елементів крові та через не виявлення антигенів А,В та Н ізосерологічної системи АВ0. Оскільки групова та статева належність крові в піднігтьовому вмісті лівої руки трупа ОСОБА_16 (об`єкт №2) не встановлена, то відповісти про їх походження від осіб, що проходять по даному кримінальному провадженню, чи від будь якої іншої особи, не представилось можливим (Т.3, а.п.38-40).
Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпровське обласне бюро судово медичної експертизи» № 232/1 від 16.03.2020 року, кров ОСОБА_15 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А, за ізосерологічною системою АВ0 (Т.3, а.п.47-48).
Згідно з висновком експерта КЗ «Дніпровське обласне бюро судово медичної експертизи» №232 від 17.03.2020 року, при дослідженні зразка крові потерпілої ОСОБА_16 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т.3, а.п.50-51).
Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпровське обласне бюро судово медичної експертизи» №232/2 від 26.03.2020 року, на підодіяльнику (об`єкти №№1-12), представленому на дослідження, вставлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні в слідах крові об`єктів №№1-12, виявлено антиген А, а в слідах об`єктів №№1,2,5,8,9 виявлено і ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості походження слідів крові об`єктів №1-12, від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження і групову приналежність крові ОСОБА_43 , не виключається можливість походження крові об`єктів №№1-12 від потерпілої ОСОБА_16 , оскільки виявлені групові властивості співпадають з груповою характеристикою її крові. Враховуючи отримані результати дослідження і групову приналежність групи крові ОСОБА_15 , можливість походження крові об`єктів №№1-12 від громадянина ОСОБА_15 виключається, оскільки виявлені групові властивості не співпадають з груповою характеристикою його крові. На наволочці (об`єкт № 14), представленій для дослідження, встановлено наявність крові людини. На наволочці в об`єкті №13 наявність крові не встановлено. При серологічному дослідженні сліду крові об`єкта №14 виявлено антиген А, що не виключає можливості походження сліду крові об`єкта №14 від особи групи А і ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження і групову приналежність крові ОСОБА_16 , не виключається можливість походження крові об`єкта №14 від потерпілої ОСОБА_16 , оскільки виявлений антиген А є властивим груповій характеристиці її крові. Враховуючи отримані результати дослідження і групову приналежність крові ОСОБА_15 , можливість походження крові об`єкта № 14 від громадянина ОСОБА_15 виключається, оскільки виявлений антиген А не властивий груповій характеристиці його крові (Т.3, а.п.53-57).
Згідно з висновком експерта КЗ «Дніпровське обласне бюро судово медичної експертизи» №232/3 від 18.03.2020 року, на доставленому для дослідження простирадлі простині (об`єкти №№1,3) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів (об`єкти №№1,3) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження слідів крові на простирадлі (об`єкти №№1,3) від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на простирадлі (об`єкти №№1,3) від ОСОБА_16 , крові якої властивий виявлений в слідах антиген А. Походження даних слідів (об`єкти №№1,3) від ОСОБА_15 , основним групоспецифічним антигеном крові якого є антиген В, виключено. На доставленій на дослідження наволочці біло синього кольору (об`єкти №№4-7) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів (об`єкти №№ 4-7) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження слідів крові на наволочці (об`єкти №№; 4-7) від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В. державний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на наволочці (об`єкти №;№ 4-7) від ОСОБА_16 , крові якої властивий виявлений в слідах антиген А. Походження даних слідів (об`єкти №№ 4-7) від ОСОБА_15 , основним групоспецифічним антигеном крові якого є антиген В, виключено (Т.3, а.п.59-62).
Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» №312-МК від 01.04.2020 року, походження на шматку шкіри від трупа ОСОБА_16 у вигляді смуго подібного втиснення та осадження шкіри є ділянкою странгуляційної борозни, що виникла від дії вузького подовженого тупого предмета, який можливо роздвоювався на протязі або зміщувався по шкірі під час заподіяння пошкодження, роздвоюючи ділянку останнього (Т.3, а.п.64-68).
Згідно з висновком експерта КЗОЗ «Донецьке бюро судово-медичної експертизи» Костянтинівське відділення судово медичної експертизи № 7/43 від 16 квітня 2020 року, не виключено, що ушкодження на трупі ОСОБА_16 , в області обличчя та шиї могли утворитися за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_15 в ході слідчого експерименту 24 лютого 2020 року. Не виключено, що ушкодження в області нижніх кінцівок могли виникнути від дії взутих ніг (Т.3, а.п.88).
Відповідно до висновку експерта КЗОЗ «Донецьке бюро судово медичної експертизи» № 16/7/43 від 12 травня 2020 року, враховуючи характер та локалізацію вказаних тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах на які вказує підозрюваний ОСОБА_15 під час слідчого експерименту від 24.02.2020 року, а саме: при обхваті тіла ззаду під час пересування тіла гр.. ОСОБА_16 (Т.3, а.п.172).
Відповідно до висновку експерта Донецького науково - дослідного інституту судових експертиз № 1993-1995 від 16 березня 2020 року, ринкова вартість золотого хрестика, загальною вагою 1,5 гр., проба золота 375, станом на 23.02.2020 року складає 963,00 (дев`ятсот шістдесят три гривні 00 копійок). Ринкова вартість золотого ланцюжка із застібками, загальною вагою 4 гр., проба 375, станом на 23.02.2020 року, складає 3080 грн. (три тисячі вісімдесят гривень 00 копійок). Запонка сріблястого кольору є парним виробом, тобто виріб, що складається з двох предметів одного призначення та єдиного художнього вирішення, що їх носять у парі (сережки, запонки). Оскільки пропозиції до продажу запонки у кількості 1 шт. на ринку не представлено, визначити її ринкову вартість не уявляється за можливе. (Т.3, а.п.98-102).
Згідно з висновком експерта Донецького науково дослідного інституту судових експертиз №3438 від 05 травня 2020 року, ринкова вартість пари металевих запанок сріблястого кольору, станом на 23.02.2020 року складає 80,00 грн. (вісімдесят гривень 00 копійок) (Т.3, а.п.148-151).
Відповідно до висновку експерта КЗОЗ «Донецьке бюро судово медичної експертизи» №20 від 12 травня 2020 року, виявлений у ОСОБА_15 неконсолідований перелом 11 ребра ліворуч по паравертебральній лінії утворився як мінімум від однократної дії тупого предмету, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючий для свого лікування термін більше 21 дня. Згідно представлених знімків достовірно судити про термін утворення даного перелому неможливо (Т.3, а.п.175-176).
Відповідно до висновку експерта КЗОЗ «Донецьке бюро судово медичної експертизи» № 20/42 від 15 травня 2020 року, якихось тілесних ушкоджень або слідів при наружному огляді ОСОБА_15 не виявлено. У даному випадку у підозрюваного перелом 11 ребра ліворуч паравертебральної лінії міг утворитись лише при осьовому навантаженні на 11 ребро, що виключає можливість його утворення при ударі в область спини. Таким чином можливість утворення даного перелому при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_15 виключена (Т.3, а.п.179).
Згідно з висновком експерта Донецького науково дослідного експертно криміналістичного центру №2/4-98 від 19 травня 2020 року, слід взуття, виявлений 23 лютого 2020 року в ході ОМП, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , зображений на цифрових фотографіях у файлах під іменами «слід1», «слід2», «слід3», «слід4», «слід5», «слід6», міг бути залишений як чоловічим чоботом (кросівкою) на праву ногу, вилученим 24.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_15 , так і іншим взуттям, яке має подібний розмір та малюнок підошви (Т.3, а.п.185-194).
Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 24.02.2020 року, речовими доказами визнано: мобільний телефон «ALCATEL» ІМЕІ НОМЕР_8 з сім картою мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_9 , фрагмент ґрунту біля килиму з приміщення будинку, фрагмент ґрунту біля та з під килима приміщення будинку, підодіяльник з нашаруванням речовини бурого кольору, простирадло з нашаруванням речовини бурого кольору, наволочку жовтосинього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, наволочку білосинього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, килим зі спального приміщення, гаманець коричневобілого кольору, зв`язку ключів від будинку, змив з внутрішньої ручки дверей до кухні будинку, змив з зовнішньої ручки дверей до кухні будинку, змив з внутрішньої ручки вхідних дверей, змив з зовнішньої ручки вхідних дверей, капці синього кольору, кремові чоботи, чоботи чорного кольору, чоботи чорного кольору з підкладкою, чоботи чорного кольору матерчаті, запанку сріблястого кольору, чек з ломбарду «Ваш Ломбард», відділення №55 про отримання золотого хрестика під заставу, хрестик з металу жовтого кольору, 2 застібки з ланцюжка з металу жовтого кольору, куртку чоловічу чорного кольору, чоловічі штани чорного кольору з написом «Nike», чоловічі чоботи чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, мобільний телефон SAMSUNG імей: НОМЕР_10 з сім картою «Водафон» - НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_15 , зразок крові ОСОБА_15 на марлі, зразок волосся, зразок нігтьових пластин, зразок крові ОСОБА_16 на марлі, клапоть шкіри з ділянки розташування странгуляційної борозни, сорочку шерстяну, штани спортивні, труси х/б, футболку х/б (Т.2, а.п.140-148).
Постановою про визнання предметів речовими доказами від 03 березня 2020 року, речовим доказом по кримінальному провадженню визнано металеву запанку сріблястого кольору, вилучену у потерпілого ОСОБА_13 в ході огляду речей 03.03.2020 року (Т.3, а.п.92).
За статтею 8КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч.1 ст.22КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд оцінює зібрані та дослідженні по кримінальному провадженні докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Дослідженні в судовому засіданні докази суд вважає:
належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження;
допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання;
достовірними, оскільки вони не суперечать один одному та доповнюють один одного.
До показань обвинуваченого ОСОБА_15 , наданих в судовому засіданні, в яких він відмовляється від своїх показань під час слідчого експерименту проведеного за його участю, а також в яких він вважає, що його дії органом досудового розслідування, кваліфіковані не вірно, суд ставиться критично, не бере до уваги, та розцінює їх такими, що продиктовані бажанням уникнути відповідальності за скоєне та як спосіб його захисту від пред`явленого обвинувачення. Проаналізувавши наявні по справі докази у їх сукупності та перевіривши доводи обвинуваченого щодо обставин даної справи, суд вважає позицію обвинуваченого повністю спростованою дослідженими у судовому засіданні та вищенаведеними доказами. Версію показів, наданих суду обвинуваченим ОСОБА_15 , суд розцінює, як бажання змінити кваліфікацію інкримінованих дій на більш м`яку і тим самим пом`якшити собі відповідальність за вчинені злочини та відвернути увагу суду від причетності його до скоєння кримінальних правопорушень передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187КК України.
Перевіривши вищенаведене, судом зазначається, що відмова обвинуваченого ОСОБА_15 в суді від своїх показань під час слідчого експерименту не є підставою визнання протоколу від 24 лютого 2020 року та відтвореного відеозапису слідчої дії недопустимим доказом, оскільки він містить не тільки показання, а і демонстрацію певних дій.
За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.
Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст.23КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст.94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.
Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст.91КПК України.
Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 24 лютого 2020 року та відтвореного відеозапису слідчої дії, проведеного за участю ОСОБА_15 на місці вчинення злочинів, підозрюваний ОСОБА_15 не лише розповідав про обставини вчинення злочину, але і детально продемонстрував, його вчинення. Вказану слідчу дію було проведено за його добровільною згодою і за участю захисника."
До того ж, на відміну від показів обвинуваченого ОСОБА_15 наданих безпосередньо суду, покази та детальна демонстрація вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 з дослідженого судом доказу, а саме протоколу слідчого експерименту від 24 лютого 2020 року та відтвореного відеозапису слідчої дії за участю підозрюваного, а також аналогічні покази надані в статусі підекспертного, в ході спілкування з комісією експертів, суд вважає більш послідовними та такими, що узгоджуються із іншими дослідженими судом доказами, зокрема висновками експертиз, показами потерпілого та свідків, які достовірно співпадають із встановленими обставинами справи, що визнані судом доведеними.
Тож підстав для визнання будь-якого з наданих сторонами кримінального провадження доказу неналежним або недопустимим судом не встановлено, всі досліджені докази в своїй сукупності узгоджуються між собою та доповнюють один одного.
Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінальних правопорушень мала місце та провина обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю доведена.
Згідно ч.1 ст.337КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно із положеннями ст.370КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_15 , суд керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», зважає на те, що судова практика для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів суду необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Тож визначальним при розмежування є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю, а тому визначаючи поняття вини у статті 23 КК України, законодавець вказує, що виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Таким чином, свідомість і передбачення становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме припущення настання наслідків - його вольову ознаку. З урахуванням цих ознак зміст умислу полягає в тому, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.
Крім того, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», суд зважає на те, що під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
У пункті 9 вказаної постанови, зазначено, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство (ст.187 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Як вже зазначалося судом, за частиною 2 статті 8КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм їх доведеності «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10 липня 2001 року по справі «Авшар проти Туреччини»). При цьому таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43).
За фактичних обставин, які суд вважає встановленими і такими, що підтверджені належними і допустимими доказами: обвинувачений ОСОБА_23 , в ніч з 22.02.2020 року на 23.02.2020 року, в результаті розбійного нападу, поєднаному з проникненням у житло своїми умисними діями, вчиненими з корисливих мотивів, спричинив потерпілій ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілої, при цьому ОСОБА_15 незаконно заволодів майном, яке належить ОСОБА_16 .. Причиною смерті ОСОБА_16 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї тупим предметом, що підтверджено вищеописаними ушкодженнями та змінами в тканинах, характерним для даного виду смерті.
Такий характер умисних дій обвинуваченого відносно потерпілої, послідовність і інтенсивність їх вчинення за конкретних обставин, як і передування в часі наявного у нього умислу на вчинення кримінальних правопорушень, на думку суду, поза сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_15 за конкретних обставин подій усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки - умисне протиправне позбавлення життя іншої людини і бажав настання таких наслідків - смерть ОСОБА_16 , і саме з метою запланованого злочину, тобто з метою заволодіння чужим майном, умисел на який і мав ОСОБА_15 ..
За такими конкретними обставинами події, суд вважає, що ОСОБА_15 діяв з прямим умислом, оскільки тілесні ушкодження завдавав потерпілій навмисно та в силу свого інтелектуального розвитку розумів, що його дії носять небезпечний характер, бажав завдати смерті потерпілій.
При цьому суд бере до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_16 , а також те, що ОСОБА_15 , розумів, що нападає на жінку, яка за своїм віком та станом здоров`я, не зможе надати йому спротив.
Відповідно до вимог ст.24КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Суд вважає, що за вказаних обставин, ОСОБА_15 не міг не розуміти можливість настання суспільно-небезпечних наслідків його дій у виді смерті, але продовжував їх вчиняти. Локалізація, кількість тілесних ушкоджень у потерпілої, їх характер та тяжкість, свідчить вчинення злочину проти жінки, в ході якого ОСОБА_15 не міг не розуміти можливість настання суспільно-небезпечних наслідків його дій у виді смерті і бажав цього, або свідомо допускав.
За п.6 ч.2 ст.115КК України як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.
У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, вимагання, незаконного заволодіння транспортним засобом дії винного кваліфікуються за п.6 ч.2 ст.115КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном(ч.4 ст.187КК України…).
Доводи сторони захисту, щодо неправильності кваліфікації дій обвинуваченого та їх невідповідності фактичним обставинам події, в тому числі і щодо характеру і направленості його умислу, суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, які мали місце в дійсності, встановленні судом.
В ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_15 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.
На підставі вищенаведеного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.187КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також за п.6 ч.2 ст.115КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_15 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Кожне із вчинених обвинуваченим ОСОБА_15 кримінально караних діянь за класифікацією кримінальних правопорушень, відповідно до ст.12КК України, є особливо тяжкими злочинами.
Обвинувачений ОСОБА_15 , вважається особою раніше не судимою, до адміністративної відповідальності - не притягався, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, має місце мешкання та адресу реєстрації, за якою періодично мешкав з матір`ю, яка має низку хронічних захворювань, працездатний але офіційно не працевлаштований не був, в останнє перебував у трудових правовідносинах в липні 2019 року, після чого, до кінця 2019 року працював за межами України, сусідами характеризується позитивно, однак має негативну характеристику від правоохоронних органів, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я у м. Костянтинівка не перебуває.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №187 від 11.03.2020 року, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю та наркотичних речовин зі шкідливими наслідками. У період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_15 за психічним станом міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В період часу, що відповідав інкримінованому діянню, ОСОБА_15 не перебував у тимчасово хворобливому стані, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В даний час ОСОБА_15 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_15 у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 не перебував у стані фізіологічного афекту. На момент скоєння правопорушення ОСОБА_15 не перебував в емоційному стані (стрес, фрустрація, розгубленість та інше), який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність. У ОСОБА_15 присутні виражені індивідуально психологічні характеристики, безпосередньо пов`язані з основним діагнозом, що впливають на його поведінку (в тому числі могли вплинути на його поведінку в досліджуваній ситуації (Т.3, а.п.70-76).
Враховуючи послідовну практику Верховного суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання, а також те, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, колегія суддів, звертаючи увагу на вибачення обвинуваченого перед потерпілим та часткове визнання своєї вини, зайняту позицію під час розгляду кримінального провадження, вважає, що оскільки, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди, приходить до висновку, що обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_15 відсутні.
До того ж колегія судів, вважає за необхідне виключити з обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_15 , вчинення кримінального правопорушення особою у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, оскільки визначена, в обвинувальному акті, стороною обвинувачення обставина, не знайшла свого повного підтвердження об`єктивними доказами у справі, визнаючи єдиною обставиною, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому ОСОБА_15 судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).
Враховуючи особливості й обставини кримінального правопорушення: форму вини, мотиви, і мету, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а саме смерть, зважаючи на те, що відповідно до статтей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений, суд, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, данні про особу винного, наявність обставини, що обтяжує покарання та відсутність тих, що його пом`якшує, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_15 , слід призначити покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності, а також за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності, із застосуванням правил призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст.70КК України, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого ОСОБА_15 стати на шлях виправлення.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_15 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 8335 гривень 77 копійок.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п.14 ст.368КПК України, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення, викладені у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», обраний обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, -
ОСОБА_15 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115КК України та призначити покарання:
-за ч.4 ст.187КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;
-за п.6 ч.2 ст.115КК Україні у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
На підставі ч.1 ст.70КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), визначити ОСОБА_15 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_15 з 24 лютого 2020 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_15 як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_15 витрати на залучення експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи № 1993-1995 від 16.03.2020 року у розмірі 1634 гривні 40 копійок, при проведенні судової товарознавчої експертизи № 3438 від 05.05.2020 року у розмірі 1307 гривень 52 копійки, при проведенні судової трасо логічної експертизи № 2/4-85 від 14.05.2020 року у розмірі 2942 гривні 10 копійок, при проведенні судової трасо логічної експертизи № 2/4-98 від 19.05.2020 року у розмірі 2451 гривня 75 копійок, у загальному розмірі 8335 (вісім тисяч триста тридцять п`ять) гривень 77 копійок.
- карту пам`яті micro SD ADATA №1933В490815; карту пам`яті Smartbuy №ОС16GB10SMІ41-ТО; карту пам`яті micro SD ADATA № 1927В475519 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон марки «ALCATEL» IMEI НОМЕР_8 з сім картою мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_16 , килим зі спального приміщення, капці синього кольору, кремові чоботи, чоботи чорного кольору, чоботи чорного кольору з підкладкою, чоботи чорного кольору матерчаті, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1597 від 03.03.2020 року, номер книги обліку 33, порядковий номер 780; золотий хрестик, золоті застібку та застібку з ланцюжком, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 15, номер книги обліку 1, порядковий номер 15; пару металевих запанок сріблястого кольору (паперовий конверт), чоловічі чоботи чорного кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1675 від 19.05.2020 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 829; гаманець коричнево білого кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1663 від 10.04.2020 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 806 повернути потерпілому ОСОБА_13 ;
- мобільний телефон SAMSUNG имей: НОМЕР_10 з сім картою «Водафон» - НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_15 , сорочку шерстяну, штани спортивні, штани спортивні, труси х/б, футболку х/б, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1597 від 03.03.2020 року, номер книги обліку 33, порядковий номер 780; чоловічі штани чорного кольору з написом «Nike», чоловічі чоботи чорного кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1660 від 30.04.2020 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 823; куртку чоловічу чорного кольору, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1663 від 10.04.2020 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 806 повернути за приналежністю обвинуваченому ОСОБА_15 ;
- фрагменти ґрунту, змив з внутрішньої ручки дверей до кухні приміщення, змив з зовнішньої ручки дверей до кухні приміщення, змив з внутрішньої ручки вхідних дверей, змив з зовнішньої ручки вхідних дверей, чек з ломбарду «Ваш ломбард», відділення № 55 про отримання золотого хрестика під заставу, зразок волосся, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1597 від 03.03.2020 року, номер книги обліку 33, порядковий номер 780; підодіяльник, простирадло (простінь) з нашаруванням РБК, наволочку жовто синього кольору з нашаруванням РБК на поверхні, наволочку біло синього кольору з нашаруванням РБК на поверхні, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1660 від 30.04.2020 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 823; зразок крові ОСОБА_16 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1660 від 30.04.2020 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 823; зразок крові ОСОБА_15 , зразок нігтьових пластин ОСОБА_16 , осади з об`єктів №№ 1,2 та витяжка з об`єктів № 2 на ниточках марлі, контроль марлі (висновок експерта № 288/3 від 02.04.2020), витяжки з об`єктів №№ 3,6 на ниточках марлі з контролем марлі (висновок експерта № 288/2 від 04.04.2020), залишки змивів з об`єктів №№ 1-5 та витяжок з об`єктів №№2-4, контроль марлі(висновок № 288/1 від 01.04.2020 року), які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції № 1663 від 10.04.2020 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 806 після набрання вироком законної сили - знищити;
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому
та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Судді