Справа № 592/245/22
Провадження № 1-кс/592/140/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000168 від 15.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор своє клопотання обґрунтовує тим, що здійснює процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , який організував на території м. Суми та Сумського району, діяльність з підтримки розподіленої платформи і створення нових блоків з можливістю отримати винагороду в формі емітованої валюти і комісійних зборів у різних криптовалютах. У період 05.01.2022-06.01.2022 на підставі відповідної ухвали слідчого судді під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , виявлено і виучено обладнання відеокарти, райзери до них, жорсткі диски різних номерів і найменувань. 10.01.2022 вилучене майно визнано речовими доказами та в подальшому призначено ряд експертиз. У слідства є підстави вважати, що вказані речі могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або можуть містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому прокурор просить накласти арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити. Окремо повідомив, що спосіб вчинення кримінального правопорушення полягає у тому, що особа сплачує за спожиту електроенергію як побутовий споживач, а повинний за загальними тарифами, у зв`язку з чим спричиняться шкода.
Представник володільця майна заперечував проти клопотання. Зокрема, вважав, що були порушення при обшуку, частина вилученого було узято з приміщення будинку АДРЕСА_2 , на який на час обшуку не було відповідної ухвали.
Надані прокурором матеріали провадження, протокол обшуку, постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, у своїй сукупності вказують на те, що зазначене майно належить ОСОБА_5 та перебуває у його користуванні.
З протоколу обшуку вбачається, що обшук проведений за адресою АДРЕСА_1 , що відповідає адресі зазначеній в ухвалі слідчого судді від 30.12.2021, якою наданий дозвіл на обшук. Разом з цим протокол не містить зауважень учасників, щодо адреси його проведення, а тому на час вирішення цього клопотання немає підстав вважати, що обшук проведений не за адресою на яку наданий дозвіл ухвалою слідчого судді.

Разом з цим на час розгляду клопотання є підстави вважати, що вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло сліди вчинення злочину та можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вочевидь такий доказ може бути досліджений для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Ураховуючи наведене на даному етапі провадження арешт необхідний для забезпечення збереження доказів. Арешт вилученого певною мірою завдасть шкоди інтересам і правам володільцю майна. Проте завдання арешту на даному етапі є виправданим заходом.
Окрім того згідно ст. 174 КПК України згодом володілець майна має право звертатися з клопотанням про скасування арешту коли у ньому відпаде потреба.
З огляду на завдання кримінального провадження арешт є розумним і співмірним заходом. Кримінальне провадження потребує дослідження вилученого. Збереження доказів є необхідним.
У клопотанні зазначений повний перелік вилученого майна за видами, різних марок, серійних номерів тощо. Проте загалом вилучено відеокарт різних марок, найменувань і серійних номерів у кількості 343 шт.; райзерів до відеокарт (перехідників) у кількості 329 шт.; жорстких дисків різних марок, найменувань і серійних номерів у кількості 77 шт.; твердотільних накопичувачів марки Kingston у кількості 27 шт.. Тому слід майно визначити саме у кількісних показниках, що є більш доцільним та зрозумілим для сторін. Конкретні назви і серійні номери, вже зафіксовані у процесуальних документах сторони обвинувачення і цього достатньо для вирішення будь-яких питань на стадії досудового розслідування і судового розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на вилучене майно, а саме:
1) відеокарти різних марок, найменувань і серійних номерів у кількості 343 шт.;

2) райзерів до відеокарт (перехідників) у кількості 329 шт.;

3) жорстких дисків різних марок, найменувань і серійних номерів у кількості 77 шт.;

4) твердотільних накопичувачів марки Kingston у кількості 27 шт..

Виконання ухвали покласти на прокурора Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 .. Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1