справа № 701/1537/19
провадження № 1-кп/691/204/21
УХВАЛА

29 грудня 2021 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 03.07.2019 року за № 0000158, відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 08.11.2021 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.01.2022 року включно.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження терміну застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розгляд справи згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено у складі колегії суддів, а саме головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи те, що дія попередньо обраного запобіжного заходу закінчується 06.01.2022 року, однак, у визначеному складі колегії суддів, розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою неможливо, оскільки член колегії суддя ОСОБА_7 перебуває на лікарняному, тому заявлене клопотання, відповідно до вимог п. 20-5 Перехідних положень КПК України, розглядається головуючим у справі суддею ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 29.12.2021 року, прокурор підтримав, подане раніше через канцелярію суду, своє клопотання про продовження терміну застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки термін застосування даного запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчується, а підстав для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який на даний час немає. При цьому, прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були заявлені під час обрання та попереднього подовження дії запобіжного заходу не зменшилися та дають підстави вважати, що останній, у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який, може, зокрема, під тягарем кримінальної відповідальності та з метою уникнення покарання і затягування справи, переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину. Крім того, ще одним ризиком, який був заявлений під час обрання запобіжного заходу, прокурор зазначає можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, так як останньому стало відомо про їх місце проживання та зміст їхніх показів, після ознайомлення з матеріалами провадження, а суд, на даному етапі розгляду справи, безпосередньо не дослідив покази вказаних учасників процесу. Також, прокурор зазначає, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, будучи обвинуваченим у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні особливо тяжкі та тяжкі злочини.

Посилаючись на вищенаведене просив задоволити клопотання та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Захисник ОСОБА_4 при вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, розглянувши заявлене клопотання прокурора, суд дійшов до наступного.

Частинами 1, 2, 3 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 08.07.2020 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.09.2020 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 03.09.2020 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01.11.2020 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 22.10.2020 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.12.2020 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 17.12.2020 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.02.2021 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 10.02.2021 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10.04.2021 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 08.04.2021 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.06.2021 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 03.06.2021 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01.08.2021 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 21.07.2021 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.09.2021 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 08.11.2021 року відносно ОСОБА_5 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.01.2022 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, з викладеного вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і, за наявності підстав, вичерпний перелік яких встановлений ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Суд, перевіряючи достатність доказів для такого висновку, разом з положенням КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року), згідно якого, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими, шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи, що обставини по справі з часу обрання та попереднього продовження дії запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він є жителем іншого району, розлучений, не працює, неповнолітніх дітей немає, що вказує на відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків. Крім того, схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки, згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, є ще обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000044 від 12.09.2016 року за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, обвинувальний акт у якому 14.03.2017 року направлено для розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси, не судимим являється на підставі ст. 89 КК України, тому маючи кримінальний досвід та з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від суду та продовжувати свою злочинну діяльність.

При цьому, суд враховує, що у вищевказаному кримінальному провадженні, Придніпровським районним судом відносно ОСОБА_5 змінювався запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, умови якого, згідно обвинувального акту, пояснень прокурора та самого ОСОБА_5 , останнім були порушені, він переховувався та обвинувачується у вчиненні нових тотожних злочинів під час переховування від суду.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що відсутні належні гарантії, які б переважали наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому доцільно вирішити питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, в зв`язку з чим, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, обставини скоєння інкримінованого йому злочину, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суддя вважає, що достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, є застава в розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 227000 гривень. При цьому, суд на даний час не вбачає підстав для зменшення розміру застави, визначеної колегією суддів в даній справі.

В разі внесення застави, суддя вважає, що на ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Згідно ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 177, 178, 182, 183, 194, 331, 369-372, 394, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ, РФ, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - по 26.02.2022 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі сто прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 227000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень 00 копійок.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_5 під розпис з ухвалою суду.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1