Справа № 683/2501/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів Хмельницької області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М`якохід Бершадського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ст. 198 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він будучи свідком того, як його співмешканка ОСОБА_7 , 29.07.2021 близько 15 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, під приводом зателефонувати до своєї матері попросила у потерпілої ОСОБА_4 її мобільний телефон марки «XiaomiRedmi», моделі «Т9» 4/64 GB CarbonGray, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 4 999 грн в силіконовому чохлі прозорого кольору вартістю 139 грн, із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 вартістю 100 грн та картою пам`яті типу microSD об`ємом 32 GB вартістю 199 грн, на що потерпіла погодилась та добровільно надала вказаний мобільний телефон ОСОБА_7 . Заволодівши у такий спосіб мобільним телефоном потерпілої, ОСОБА_7 після здійснення дзвінка, незважаючи на прохання ОСОБА_4 віддати належний їй мобільний телефон, в подальшому не повернула, обернувши на свою користь та розпорядившись на власний розсуд, тобто одержала його злочинним шляхом.

В подальшому ОСОБА_5 31.07.2021 близько 10 год., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де він спільно проживає із ОСОБА_7 , вступив з останньою в усну згоду про збут майна, одержаного злочинним шляхом, та взяв з рук у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «XiaomiRedmi», моделі «Т9» 4/64 GB CarbonGray, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, достовірно знаючи про те, що мобільний телефон марки «XiaomiRedmi», моделі «Т9» 4/64 GB CarbonGray, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, одержаний в результаті вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України та належить для потерпілої ОСОБА_4 , 31.07.2021 близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_5 зайшов до приміщення ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», по вул. К.Острозького, 32 м. Старокостянтинів, де заклав даний мобільний телефон, при цьому отримав від працівника ломбарду грошові кошти у сумі 2500 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України - у заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів.

30 серпня 2021 року між прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину на таких умовах: - ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вищезазначеному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри за ст.198 КК України у судовому провадженні, що пом`якшує йому покарання; сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 198 КК України у у виді одного року шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши його від відбування покарання із встановленням судом іспитового строку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 75 КК України, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, який відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник.

Потерпіла в судовому засіданні також просила затвердити угоду.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст.470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена згідно із законом, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винного, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Укладену 30 серпня 2021 року між прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: DVD-R-диск марки «Ridata» на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження Старокостянтинівського відділення ломбарду «Скарбниця» ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: