Провадження № 1-кп/761/1412/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 201 000 100 027 62 від 05.05.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Судом у відповідності до ч.3 ст.331 КПК України на розгляд поставлено питання щодо доцільності подальшого застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої посилаючись на наявність ризиків її неналежної процесуальної поведінки, оскільки остання може ухилитися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно своєї підзахисної, вказуючи на тривалий період часу перебування ОСОБА_5 під вартою, при цьому наголошував, що на даний час ризики є значно меншими, а належну процесуальну поведінку обвинуваченої здатен забезпечити інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника, також зазначила, що наміру переховуватися від суду не має.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про її особу, яка не працює, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, при цьому обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, а також з урахуванням інших даних, що характеризують особу обвинуваченої, обставини вчинення злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та його наслідки, а тому ризик щодо переховування від суду є цілком ймовірним.

Також судом прийнято до уваги стадію судового розгляду де не допитані свідки, не дослідженні усі докази, а тому існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, зокрема можливості перебуваючи на волі перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків та потерпілих, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ризики визначені ст.177 КПК України на які посилався прокурор, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачена може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні та стороною захисту не доведено.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування відносно обвинуваченої іншого, більш м`якого запобіжного заходу, або загалом відмови у продовження запобіжного заходу, зважаючи на наявність у останньої малолітньої дитини та постійного місця проживання, вже неодноразово перевірялись судом та не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, будь-яких достатніх нових обставин, які б свідчили про достовірне існування стримуючих факторів для обвинуваченої також наведено не було, а тому такі доводи сторони захисту висновків суду про наявність підстав для подальшого утримання під вартою обвинуваченої не спростовують.

При прийнятті такого рішення судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний запобіжний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи обвинуваченої судом не встановлено та стороною захисту не доведено, оскільки докази, які б свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, що були підставами для застосування до обвинуваченої найбільш суворого запобіжного заходу і продовження строку його дії або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни відносно обвинуваченої раніше застосованого запобіжного заходу.

З огляду на встановлені судом обставини є доцільним продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої.

Разом з тим, враховуючи тривалий період утримання обвинуваченої в умовах несвободи, вважаю за доцільне зменшити розмір застави визначений попередніми судовими рішеннями та визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання останньою своїх процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182,183 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 323,140, 372

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 до 03.04.2022 включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Застава вноситься підозрюваним/обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р UA5112089. Призначення платежу: застава за (П.І.Б) згідно ухвали суду (назва суду) від (дата) по справі №, внесені (П.І.Б особи, що вносить заставу).

Документ, що підтверджує внесення застави, надається до суду, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченої обрано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Повний текст ухвали проголошений 07.02.2022 о 09 год. 35 хв.

Суддя: