ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/164/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: про умовно - дострокове звільнення
від відбування покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року за ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року за ч. 2,3 ст.185, ч. 2 ст. 186, КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 характеризується позитивно , має 4 заохочення , до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз протягом 2019 року , з липня 2020 року до серпня 2021 року був працевлаштований підсобним працівником , на підставі чого суд дійшов висновку, що своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому суд взяв до уваги стан здоров`я засудженого , який був госпіталізований після отриманої 09.12.2020 року травми. Суд зазначив , що наявність у засудженого травми фактично обмежує його здатність до праці.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Стверджує, що суд фактично не врахував, що ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, вже звільнявся судом від відбування покарання з іспитовим строком, від відбування покарання умовно-достроково та на підставі Закону України «Про амністію».

Проте належних висновків не робить, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисні злочини у період непогашених та не знятих у встановленому порядку судимостей.

Засуджений заохочувався лише 4 рази за виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки, за сумлінну поведінку та ставлення до праці засуджений жодного разу не заохочувався.

В матеріалах провадження вказано, що засуджений відбуває покарання в установі з 14.02.2019 року, однак працював лише з липня 2020 року.

Наявність в матеріалах справи документів щодо стану здоров`я після отримання виробничої травми не свідчать про виправлення особи та відповідно до ст. 81 КК України, не є підставою для умовно-дострокового звільнення.

В матеріалах справи відсутня інформація, що засуджений підвищує наявний загальноосвітній рівень та вдосконалює наявні професійно-технічні навички чи приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених та у громадському житті.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження і безпосередньо дослідивши відомості про особу засудженого та його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення слід враховувати не тільки поведінку засудженого під час відбування покарання, а і сукупність даних, що характеризують його особу в цілому, а також характер та тяжкість злочинів, вчинених засудженим.

Проаналізувавши дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, призначене вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року за ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Початок строку відбування покарання обраховано з 19 грудня 2018 року, кінець строку 05 березня 2023 року.

На день звернення до суду із поданням начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» засуджений відбув 2/3 частини призначеного покарання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2021 року було відмовлено у задоволенні подання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Зі змісту характеристики видно, що покарання в ДУ «Північна виправна колонія №90» ОСОБА_7 відбуває з 14 лютого 2019 року, де чотири рази заохочувався 30.08.2019 року, 30.12.2019 року, 23.03.2020 та 02.06.2020 року за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки.

Двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності 04.01.2019 та 20.12.2019 року у виді догани та суворої догани.

На теперішній час дисциплінарні стягнення погашені, проте ці відомості свідчать про те, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не була бездоганною та сумлінною.

Матеріали провадження підтверджують, що засуджений був працевлаштований лише з липня 2020 по серпень 2021 року, тобто його трудова діяльність не була постійною.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, наразі він відбуває покарання за вчинення сукупності тяжких злочинів проти власності, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи засудженого та його схильність до скоєння кримінально-караних діянь.

ОСОБА_7 , як видно , раніше неодноразово був звільнений умовно- достроково від відбування покарання за попередніми вироками, до нього було застосовано інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням , проте це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він продовжив скоювати злочини.

Зазначені відомості характеризують ОСОБА_7 як особу, схильну до систематичного скоєння кримінальних правопорушень, що залишилося поза увагою суду.

Відбуття певної частини покарання, наявність невеликої кількості заохочень за дотримання засудженим правил поведінки, факт працевлаштування засудженого самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України.

Ці відомості підлягають врахуванню у сукупності із даними, що характеризують особу засудженого в цілому, а також даними, що характеризують суспільну небезпечність скоєних засудженим кримінальних правопорушень та їх тяжкість.

Дотримання правил поведінки, безпеки праці, недопущення порушення правил внутрішнього трудового розпорядку є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Наведені обставини фактично не були враховані судом, що перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Відомості про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому спростовують висновки суду про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Умовно-дострокове звільнення засудженого застосовується лише у разі доведення його виправлення, тобто досягнення мети покарання.

Посилання суду на стан здоров`я засудженого та як на підставу для його умовно- дострокового звільнення не ґрунтуються на нормах ст. 81 КК.

Стан здоров`я засудженого не можна визнати підставою для його умовно- дострокового звільнення , а тому надані на стадії апеляційного розгляду засудженим медичні документи , не можуть бути прийняті до уваги на спростування доводів апеляційної скарги.

У разі наявності тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню покарання, особа має право звернутися до суду у порядку , визначеному ст.84 КПК.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме вимоги ст. 81 КК України.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому ухвала від 22 листопада 2021 року підлягає скасуванню на підставі п. 4, 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 409, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4