Справа № 136/1300/21
провадження 1-кп/136/74/21
УХВАЛА
іменем України

"04" жовтня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької областів складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 03.10.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

за участі учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду надійшло вищевказане клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СД Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 03.10.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Установлено, що 02.10.2015 до Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області надійшов рапорт о/у СКР Липовецького РВ ОСОБА_4 про те, що має на розгляді матеріали за заявою ОСОБА_5 про те, що 04.09.2015 о 09 год. 35 хв. він перерахував грошові кошти в сумі 600 грн. на картку «ПриватБанку» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 в якості завдатку за покупку велосипеда, однак після цього невідома особа на зв`язок не виходить та велосипед в Турбівське відділення «Нової Пошти» за домовленістю не відправила. Своїми умисними протиправними діями невідома особа шляхом обману незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 600 грн., внаслідок чого останній було завдано матеріальну шкоду.
У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено, ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка таємно викрала грошові кошти, належні ОСОБА_5 , однак на даний час такої особи не встановлено.

Ураховуючи те, що з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено, що є підставою для закриття кримінального провадження, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, наведене стало підставою звернення прокурора до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав наведених у ньому, просила суд його задовольнити.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду клопотання, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження встановив, що 03.10.2015 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З витягу ЄРДР слідує, що 02.10.2015 надійшов рапорт о/у СКР про те, що ОСОБА_5 04.09.2015 о 09 год. 35 хв. перерахував грошові кошти в сумі 600 грн. на картку «ПриватБанку» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 в якості завдатку за покупку велосипеда, однак велосипеда не отримав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, які були безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення був рапорт о/у СКР від 17.09.2015, цього ж дня була прийнята заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, а також відібрано пояснення останнього 17.09.2021, надано платіжний документ, за яким проводилось перерахування грошових коштів.

20.04.2016 в рамках даного кримінального провадження процесуальним керівником у порядку ст.36 КПК України надано було вказівки для вчинення слідчих (розшукових) дій, утім жодних дій чи процесуальних рішень не було вчинено та прийнято відповідних рішень.

Відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: три роки - у разі вчинення кримінального проступку.

При цьому, вищевказані процесуальні норми передбачають дві окремі самостійні підстави для прийняття такого рішення: закінчення строків давності та не встановлення причетних до протиправного діяння осіб.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.
В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що досудове розслідування проведено слідчим (дізнавачем) поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а зібрані у кримінальному провадженні докази давали очевидну можливість перевірити факти, провести слідчі (розшукові) дії та встановити винних осіб, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Керуючись статтями 284, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 03.10.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000274 від 03.10.2015 повернути прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено учасникам судового провадження 08.10.2021 об 11:00 годині.

Суддя ОСОБА_1