Березівський районний суд Одеської області
13.01.2022
Справа № 494/1160/20
Провадження № 1-кп/494/94/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000216 від 15.08.2020 року, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Виноградне, Березівського району, Одеської області, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -
В С Т А Н О В И В:
13.01.2022 року прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000216 від 15.08.2020 року, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
На обґрунтування поданого клопотання, прокурор посилався на те, що 14.08.2020 року приблизно о 21:30 год. ОСОБА_4 перебував навпроти домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_6 виникла сварка під час якої з мотивів раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав ОСОБА_6 множинні удари руками та ногами, а також металевою частиною поясного ремня, по тулубу, голові, верхніх і нижніх кінцівках, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у момент заподіяння у вигляді відкритого перелому основи черепа, крововиливу під тверду та м`які оболонки головного мозку, що потягли за собою набряк та стиснення мозку, закритих прямих поперечних переломів лівих ребер з крововиливами в мякі тканини грудної клітки, що потягли за собою травматичний шок, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та синців верхніх та лівої нижньої кінцівок, забійних ран обличчя та волосистої ділянки голови.
Перебуваючи в приміщенні КНП «Березівська ЦРЛ» ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05:35 год. настала смерть ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Березівського районного суду ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався та строк якого спливає 18.01.2022 року.
Прокурор у судовому засіданні 13.01.2022 року клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також, посилався на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні стосовно заявленого клопотання про тримання його під вартою зазначив, що має місце реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, при застосуванні до нього цілодобового домашнього арешту зазначає, що буде виконувати всі вимоги суду, тому при вирішенні клопотання прокурора покладався на думку суду.
Захисник ОСОБА_5 погодився з позицією свого підзахисного та просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000216, заслухавши думки учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд приходить до наступного висновку.
Згідно до положень п.1,2 ч.3 ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є продовження існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України та наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На розгляді у Березівському районному суді Одеської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000216 відносно ОСОБА_4 у якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Березівського районного суду ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався та строк якого спливає 18.01.2022 року.
Згідно ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При продовженні запобіжного заходу, суд враховує наявні матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема і тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим.
Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .
У судовому засіданні було встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України обвинувачується: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Виноградне, Березівського району, Одеської області, не працюючий, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
15.08.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
16.08.2020 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування.
В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Березівського районного суду ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався та строк якого спливає 18.01.2022 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює, не навчається, не одружений, не має дітей, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, таким чином, може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим нормальну діяльність органів досудового розслідування і суду, здійснення правосуддя, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування, суду.
Окрім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може здійснити незаконний тиск на свідків, щодо неповідомлення, або неповного повідомлення ними відомих їм обставин по справі, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3. ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не працює, постійного джерела доходу немає, а відтак може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів обумовлена, тим що жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спроби підозрюваного уникнути відповідальності.
Вказані ризики враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на теперішній час не втратили своєї актуальності.
Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим свідчать про те, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та залишились незмінними.
Вказані вище обставини та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України виключають об`єктивну можливість щодо застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити, пояснення ОСОБА_4 його захисника, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором, доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-197, 200, 314-315, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000216 від 15.08.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» - продовжити строком на 60 днів, тобто до 13.03.2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1