Справа № 357/9720/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, громадянина України, освіта не повна середня, неодруженого, до засудження не працював, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

13.02.2008 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст. 198,75,76 КК України на 1 рік позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

23.09.2009 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. 186 ч.1, 185 ч.2, 70, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік.

14.06.2011 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 70,71 КК України до 4 років місяця позбавлення волі;

31.10.2011 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 06.08.2014 р. на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 р.;

10.12.2014 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ч.5 ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ухвали Коростенського міського суду Житомирської області звільнений 19.11.2017 року умовно - достроково на 5 місяців 17 днів, на підставі ст. 81 КК України;

17.10.2018 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, у теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», про умовно-дострокове звільнення

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_4 , який просить клопотання задовольнити, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно довідки стягнень та заохочень відносно засудженого ОСОБА_4 , він має 2 заохочення. Мав 1 стягнення, яке станом на 25.08.2019 погашено у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 2008-2018 років шість разів засуджувався за умисні кримінальна правопорушення. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак кожного разу після звільнення знову вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення.

Так раніше ОСОБА_4 засуджувався:

13.02.2008 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст. 198,75,76 КК України на 1 рік позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

23.09.2009 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. 186 ч.1, 185 ч.2, 70, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік.

14.06.2011 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 70,71 КК України до 4 років місяця позбавлення волі;

31.10.2011 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 06.08.2014 р. на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 р.;

10.12.2014 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ч.5 ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ухвали Коростенського міського суду Житомирської області звільнений 19.11.2017 року умовно - достроково на 5 місяців 17 днів, на підставі ст. 81 КК України;

У теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35» за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 17.10.2018 р. за ч.2 ст.186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що до закінчення строку відбуття покарання залишився не тривалий час. Після звільнення має намір повернутися за адресою своєї реєстрації у Житомирську область, йому там його товариш пообіцяв надати роботу.

У судовому засіданні - на запитання прокурора: де саме він має намір проживати та працювати, засуджений не відповів. На запитання головуючого судді: що сталося у його життя таке, щоб давало підставу застосування до нього умовно-дострокового звільнення, засуджений не відповів.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, він вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення.

Відповідно до копії характеристики ОСОБА_4 від 30.06.2021, йому 21.05.2020 та 17.02.2021 було відмовлено в умово-достроковому звільненні від покараня, у зв`язку з тим що має низький ступінь виправлення.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_4 шість разів був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності за ст. 185, ст. 186, ст. 198 КК України, в теперішній час за останнім вироком відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35». ОСОБА_4 19.11.2017 р. тобто раніше звільнявся умовно-достроково з місця позбавлення волі, але після цього, в період умовно-дострокового звільнення, не лише не став на шлях виправлення, а продовжив свою злочинну спрямованість поведінки, вчинивши новий умисний тяжкий злочин - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане дає суду підстави виснувати, що незважаючи на проявлений до ОСОБА_4 судом неодноразово гуманізм, кожного разу ОСОБА_4 після звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, умовно-достроково, не виправдовував довіру суду, порушував умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, умовно-дострокового звільнення, вперто не ставав на шлях виправлення, виявляв свою злочинну спрямованість поведінки.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки незважаючи на неодноразові звільнення із місць позбавлення волі, у т.ч. умовно-достроково, проявлений судом неодноразово гуманізм до ОСОБА_4 , останній знову вчиняв злочини. Вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки, впертого небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 371 ч.3, ст. 539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,372,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35» про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду