УХВАЛА
судового засідання

24.12.2021 Личаківський районний суд м.Львова

в складі- головуючого судді ОСОБА_1

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові обвинувальні акти у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 -ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно направленого на адресу суду обвинувальних актів, об`єднаних ухвалою суду в одне провадження ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 -ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 -ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_8 звернулися до суду з клопотаннями про зменшення розміру застави для своїх підзахисних, мотивуючи це тим, що на даній стадії процесу були допитані частина свідків та потерпілих, крім того обвинувачені надали суду визнавальні покази по більшій частині інкримінованих їм епізодів, а відтак ризик впливу на потерпілих та свідків значно зменшився. Крім, того просили суд врахувати той факт, що обвинувачені перебувають під вартою більше ніж 4 роки, а визначена раніше судом застава в розмірі 567500 гривень є непомірною ні для обвинувачених ні для їх сімей, а відтак просили зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів непрацездатних осіб.

Прокурор та представник потерпілих ОСОБА_9 заперечили проти задоволення вказаного клопотання мотивуючи це тим, що ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а також захисник ОСОБА_6 просили зменшити розмір застави з підстав викладених в клопотанні захисниками ОСОБА_13 , та ОСОБА_8 .
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, щодо обвинувачених застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та такий неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє ухвалою Личаківського районного суду м. Львова, відповідно строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується .

Суд приходить до висновку про те, що доводи,які були раніше зазначені прокуророром підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
На даний час з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні не завершено, оскільки суд допитує потерпілих у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні ряду злочинів, включаючи і особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, враховуючи міру покарання у разі визнання їх винуватими,яка їм загрожує, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час ще всі не допитані в судовому засіданні, продовжити злочинну діяльність перешкоджати встановленню істини у справі, підстав для обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу немає.

Вирішуючи питання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Положеннями ч.4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1.) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування 2.) щодо злочину, який спричинив загибель людини 3.) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Однак суд враховує і доводи,які містяться в клопотаннях захисників обвинувачених стосовно того що на даній стадії процесу дійсно були допитана значна частина свідків та потерпілих, крім того обвинувачені в судовому засіданні 24 грудня 2021 року надали суду визнавальні покази по більшій частині інкримінованих їм епізодів, а відтак ризик впливу на потерпілих та свідків значно зменшився. Крім, того суд також враховує, що раніше визначена обвинуваченим застава є непомірною ні для обвинувачених ні для їх сімей, а також і той факт, що обвинувачені перебувають під вартою з 19.07.2017 року.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» судом визнано порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у цій справі, оскільки переховування заявника протягом одного року було для органів влади достатньою причиною для тримання його під вартою на час попереднього слідства та судового слідства, тяжкість пред`явлених йому обвинувачень та ризик його втечі були єдиними підставами для суду не змінювати обраний заявнику запобіжний захід. Проте згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (див. справи «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland), № 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та «І. А. проти Франції» (I. A. v. France), № 28213/95, п. 102, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII). До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. справу «Іловецький проти Польщі» (Ilowiecki v. Poland), № 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року). Жодних таких підстав у справі, що розглядається, суди не зазначили. Крім того, національні суди жодного разу не розглядали можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, і органи влади, посилаючись головним чином на серйозність пред`явлених заявнику обвинувачень, продовжували тримання заявника під вартою на підставах, які не можна вважати «відповідними і достатніми». Судом було розглянуто раніше питання про застосування альтернативного виду запобіжного заходу,а саме: тримання під вартою із визначенням розміру застави, однак така протягом тривалого часу не була сплачена обвинуваченими і вони весь час перебували під вартою, а відтак суд вважає за необхідне зменшити останнім розмір застави. Із урахуванням обставин по справі та особи підозрюваних, майнового стану підозрюваних сума застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України слід зменшити до 80 прожиткових мінімуму для працездатних осіб.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання зазисників ОСОБА_8 та ОСОБА_14 задоволити.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_10 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 181600грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_10 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_10 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
- носити електронний засіб контролю.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_11 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 181600грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_11 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_11 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
- носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисникам, прокурору та направити у Львівську установу виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3