Справа № 158/2727/21
Провадження № 1-кс/0158/1064/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000481 від 04.10.2021 року, -

В С Т А Н О В И В

До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000481 від 04.10.2021 року про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що СВ відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000481 від 04.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в ході якого, 04.10.2021 року проведено обшук на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено бензопилу марки «Тайга», зеленого кольору, потужністю 6300 Вт; мотокосу марки «FORTE» моделі «БМК-1943М»; мотокосу марки «Grunhelm» моделі «GR-53 POWER LINE», які були викрадені у гр. ОСОБА_5 в період часу з 02.10.2021 року по 04.10.2021 року.

04.10.2021 року постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами.

Підставою для накладення арешту є те, що вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий СВ відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи, тому на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 04.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

04.10.2021 року проведено обшук на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено бензопилу марки «Тайга», зеленого кольору, потужністю 6300 Вт; мотокосу марки «FORTE» моделі «БМК-1943М»; мотокосу марки «Grunhelm» моделі «GR-53 POWER LINE», які були викрадені у гр. ОСОБА_5 в період часу з 02.10.2021 року по 04.10.2021 року.

Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.10.2021 року, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно у вставленому законом порядку визнано речовими доказами в межах вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Окрім того, слідчим у достатній мірі наведено наявність підстав, які можуть свідчити про те, що вилучене майно може містити на собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Оскільки встановлені слідчим фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що дані речі можуть бути предметом вчинення злочину, а отже вони відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та, враховуючи реальне відношення вилученого майна до матеріалів кримінального провадження, необхідність проведення ряду експертиз, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на бензопилу, марки «Тайга», зеленого кольору, потужністю 6300 Вт; мотокосу марки «FORTE» моделі «БМК-1943М»; мотокосу марки «Grunhelm» моделі «GR-53 POWER LINE».

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на бензопилу марки «Тайга», зеленого кольору, потужністю 6300 Вт; мотокосу марки «FORTE» моделі «БМК-1943М»; мотокосу марки «Grunhelm» моделі «GR-53 POWER LINE», що були вилучені в ході проведення обшуку на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово позбавивши можливості відчуджувати їх та розпоряджатись будь-яким чином ними до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні, дозволивши проводити всі необхідні експертизи з даними речовими доказами.

В задоволенні решти клопотання - відмовити.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Слідчий суддя ОСОБА_1