Справа № 372/3848/21
Провадження 1-кс-1182/21
ухвала
Іменем України
04 жовтня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2021 року слідчий СВ Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001176 від 03.10.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , 03 жовтня 2021 року близько 05 години 00 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, перебував на прибудинковій території ліворуч від входу до під`їзду №1 по АДРЕСА_1 , де окрім нього перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким він спільно вів жебрацький спосіб життя та спільно з останнім розпивав спиртні напої, а саме горілку.

В процесі спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 діючи з прямим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині у спосіб, небезпечний для життя, вчинив вбивство шляхом застосування до останнього фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, а саме дерев`яною палицею навмисно наніс потерпілому не менше десяти ударів в область голови та не менше двох ударів ступнею ноги в область грудної клітки за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір на умисне вбивство, перебуваючи в положенні стоячи обличчям до потерпілого, який в цей час знаходився в положенні стоячи обличчям до того, взяв дерев`яну палицю, якою користувався потерпілий під час ходи та наніс нею не менше десяти ударів в область голови ОСОБА_5 від чого останній впав на трав`яне покриття на спину, та ОСОБА_4 в цей час перебуваючи в положенні сточи поруч останнього наніс йому ще не менше двох ударів ступнею правої ноги, при цьому будучи взутим у черевики, в область грудної клітини, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, від яких той помер.

Відповідно до інформаційного листа, смерть ОСОБА_5 констатовано о 08 год. 10 хв. 03.10.2021.

Таким чином, своїми умисними діями які виразились у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03.10.2021 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано працівниками Обухівського РУП та поміщено до ізолятору тимчасового тримання ГУНП в Київській області.

03.10.2021 з метою фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя і предметів кримінального правопорушення 03.10.2021 в період часу з 08 год. 45 хв. по 12 год. 30 хв. в ході проведення огляду місця події прибудинкової території житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено наступні предмети, які належали покійному ОСОБА_5 :

-2 змиви з рук ОСОБА_5 ;

-2 зріза нігтевих пластин ОСОБА_5 ;

-1 ложку з РБК;

-пластмасовий предмет з РБК;

-станок для гоління в пакеті з РБК;

-шапку з РБК;

-металевий предмет з РБК;

-медична маска;

-частина гребінця з РБК;

-3 змиви з РБК;

-2 дерев`яні палиці з РБК;

-лівий та правий чобіт;

Вказані предмети були поміщені до картонних ящиків та паперових конвертів, які опечатано.

Вилучені під час огляду місця події 03.10.2021 речі визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Згідно вимог ст. 98 КПК України у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.

Слідчий Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001176 від 03.10.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0001176 від 03.10.2021з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України на вилучені 03.10.2021 під час проведення огляду місця події речі, які належали покійному ОСОБА_5 , у картонних ящиках та паперових конвертах, які опечатано а саме:

-2 змиви з рук ОСОБА_5 ;

-2 зрізанігтевих пластин ОСОБА_5 ;

-1 ложку з РБК;

-пластмасовий предмет з РБК;

-станок для гоління в пакеті з РБК;

-шапку з РБК;

-металевий предмет з РБК;

-медична маска;

-частина гребінця з РБК;

-3 змиви з РБК;

-2 дерев`яні палиці з РБК;

-лівий та правий чобіт;

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1