Провадження № 1-кп/127/973/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено 14 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759,-
УХВАЛИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із визначенням розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання мотивоване тим, що ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. Так, на переконання прокурора, обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки є раніше судимою особою. Крім цього, може ухилятися від явки до суду та впливати на свідків, які ще не допитані Також, ОСОБА_4 може знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які є доказами у справи.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки ризики наведені прокурором відсутні та жодними доказами не підтверджені. Зокрема, відсутні ризики переховування обвинуваченого від суду та його впливу на свідків та потерпілого. Так, на думку захисника, обвинувачений не має можливості та бажання впливати на працівників поліції чи власників підприємства. Крім цього, ОСОБА_4 не зможе знищити докази, оскільки вони зберігаються у камері зберігання речових доказів поліції. Також у сторони обвинувачення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчиняти інші правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника, вважав доводи прокурора про його негативну характеристику безпідставними, оскільки він в місцях позбавлення волі характеризувався позитивно, як і за місцем проживання. Відтак вважав, що прокурор необґрунтовано стверджує про те, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення та є особою, що має негативну характеристику.
Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2021 року ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 06.02.2022 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати та потерпілого, свідків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує суть обвинувачення та факт того, що ОСОБА_4 вже набув статусу обвинуваченого у кримінальному проваджені, тобто сторона обвинувачення, звернувшись до суду з обвинувальним актом, вважала не лише підозру обґрунтованою, а й докази у справі достатніми для висунення обвинувачення особі.
Факт наявності обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені тяжкого кримінального правопорушення вказує на те, що поняття «обґрунтованої підозри» не підлягає оцінці, оскільки на даній стадії кримінального переслідування особи підозра трансформувалась в обвинувачення з критерієм доведеності обґрунтованості обвинувачення.
Оцінці на предмет доведеності підлягають виключно ризики визначені ст. 177 КПК України.
Вирішуючи вказане клопотання, суд погоджується зі стороною захисту про відсутність в даному випадку такого ризику, як знищення, приховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які є доказами у справи, оскільки усі докази зберігаються у сторони обвинувачення, в тому числі у камері зберігання речових доказів.
Проте, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, що підтверджується суттю самого обвинувачення. Суд приймає до уваги тяжкість вчиненого злочину в сукупності з іншими даними доведеними прокурором. Так, суд бере до уваги п`ять судимостей ОСОБА_4 за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, про наявність яких повідомив як сам обвинувачений та про які свідчить надана прокурором вимога про судимість ОСОБА_4 . Вказані докази характеризують ОСОБА_4 з негативної сторони, а саме як особу, що може вчинити нове кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України, і який має враховуватись судом при вирішені питання щодо застосування достатнього для запобігання вказаному ризику запобіжного заходу.
Крім цього, суд враховує, що згідно обвинувачення, ОСОБА_4 діяв з корисливою метою, вчинив вказане через 2 місяці після звільнення з місць позбавлення волі, що підтверджено довідкою про звільнення. Сукупність наведеного, а також те, що обвинувачений підтвердженого джерела доходу не має, також свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, оскільки він буде потребувати джерел до існування.
Крім цього, доведеним є наявність ризику можливого ухилення обвинуваченого від явки до суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що йому загрожує призначення покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцію ч.3 ст. 185 КК України.
До того ж, суд бере до уваги відсутність такого стримуючого фактору, як постійне місце проживання, що створює ризик перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом неявки обвинуваченого в судові засідання. Про вказане свідчить те, що обвинувачений під час звільнення з місць позбавлення волі повідомив, що прямує до обраного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, за вказаною адресою ОСОБА_4 не проживав, натомість, за два місяці після звільнення з місць позбавлення волі встиг змінити два орендованих житла.
Крім цього, свідки у справі не допитані, що свідчить про наявність ризики впливу на них з боку ОСОБА_4 . При цьому, на переконання суду, займані свідками посади у правоохоронних органах, не є обставиною, яка свідчить про їх захищеність та неможливість впливу на них.
Суд наголошує, що усі обставини встановлені судом підтверджені належними та допустимими доказами та самим обвинуваченим.
Визначаючись щодо виду запобіжного заходу, який необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує обставини визначені ст. 178 КПК України, а саме: вік та здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, у тому числі наявність в них родини й утриманців, їхню репутацію, наявність у обвинувачених постійного місця роботи, судимостей.
Так, на підставі положень вказаної норми, враховуючи інформацію повідомлену самим обвинуваченим, суд бере до уваги відсутність у ОСОБА_4 постійного місця праці та проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність п`яти судимостей. Суд звертає увагу, що вказані характеризуючі дані повідомлені самим обвинуваченим, даними про судимості і довідкою про звільнення, а не отримані з довідок-характеристик, як про це стверджує обвинувачений.
Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший, окрім тримання під вартою достатньо гарантуватиме належну поведінку обвинуваченого, з огляду на встановлені ризики, які існують у цьому кримінального провадження.
Зазначене у сукупності свідчить, що достатнім для запобігання ризикам запобіжним заходом буде тримання під вартою, який слід застосувати на строк 60 діб.
Водночас суд вважає необхідним визначити обвинуваченому розмір застави.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідним визначити обвинуваченому розмір застави у мінімальному розмірі, оскільки цей розмір застави, у разі її внесення, стане співрозмірним превентивним механізмом для виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 01.02.2022 року до 01.04.2022 року, включно.
На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49620,00 гривень.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: