Справа № 128/135/20
УХВАЛА

28 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за № 0000257, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за № 0000257, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 75, 80, 81 КПК України подав заяву про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що 04.08.2020 суддею ОСОБА_6 було постановлено ухвалу, якою обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було повернуто прокурору. В подальшому дану ухвалу було скасовано 22.09.2020 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду. Тому прокурор ОСОБА_7 вважає, що вказані обставини викликають сумніви в неупередженості судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 , в зв`язку з чим просить відвести суддю Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за № 0000257, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В судовому засідання 28.01.2022 прокурор ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.
В матеріалах даної справи міститься письмова заява прокурора ОСОБА_7 про розгляд заяви про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 за його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Обвинувачений по кримінальному провадженню ОСОБА_4 в судовому засіданні 28.01.2022 зазначив, що відсутні будь-які сумніви в неупередженості судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 , тому заперечує з приводу задоволення заяви про відвід.

Інші учасники судового провадження в судове засідання 28.01.2022 не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду заяви про відвід судді.

Суддя ОСОБА_6 , якій заявлено відвід, в судове засідання для дачі пояснень не з`явилася, хоч в установленому порядку повідомлялася про дату, час і місце розгляду заяви.

Заслухавши думки присутніх в судовому засіданні учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження № 128/135/20, cуд дійшов такого висновку.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 75-76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивований.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Судом установлено, що 17.01.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за № 0000257, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.01.2020 визначено суддю ОСОБА_6 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.08.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за № 0000257, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, було повернуто прокурору.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.09.2020 ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04.08.2020 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за № 0000257, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,скасовано та призначено новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

Після цього протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.09.2020 визначено суддю ОСОБА_8 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2021 задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 та звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції від 07.05.2008), від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження № 0000257, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14.07.2021 ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2021 скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.07.2021 визначено суддю ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі» (див. напр.: Ringeisenv. Austriajudgementof 23 June 1973, SeriesA, No. 16, p. 95).

Європейський суд у своїх рішення зазначає, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто, відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

Тобто, вирішуючи питання про відвід судді у кримінальному провадженні з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно розглядати об`єктивність судді у двох аспектах: як внутрішній стан судді, його свободу від будь-яких схильностей, упередженості, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України», особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав й Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі № 5-15п12).
Аналізуючи вищезазначені обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а також зіставляючи їх з доводами заявника, згідно з якими прокурор вважає, що суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, суд дійшов висновку, що заявлені підстави не передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством чи будь-якими іншими нормативно-правовими актами та не містять в собі будь-яких відомостей щодо можливої упередженості судді під час розгляду даного кримінального провадження, не ставлять під сумнів об`єктивність судді, а також не вказують на будь-які інші підстави, передбачені законом для відводу.

Суд також звертає увагу, що у своїй більшості підстави для відводу судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 ґрунтуються на незгоді з процесуальними рішеннями, прийнятими суддею під час розгляду кримінального провадження, що не є безумовною підставою для відводу судді, заперечення на них, у разі необхідності, можуть бути включені в подальшому до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Незгода з прийнятими рішеннями, відповідно до чинного КПК України, не може бути підставою для відводу судді або свідчити про її особисту заінтересованість в результатах провадження, викликати сумнів у її неупередженості.

Крім цього, слід зазначити, що дійсно суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання постановила ухвалу про повернення прокурору обвинувального акту, але при цьому вона не вирішувала питання про обставини кримінального правопорушення, доведеність винуватості чи невинуватості обвинуваченого у його вчиненні, правильність правової кваліфікації дій, не досліджувала доказів у даному кримінальному провадженні та не призначала покарання обвинуваченому чи виправдовувала обвинуваченого, що могло сформувати у неї внутрішнє переконання щодо обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, а тому суд не вбачає будь-яких даних, які свідчать про будь-яку можливу упередженість судді ОСОБА_6 щодо розгляду даного кримінального провадження.
Таким чином, беручи до уваги відсутність мотиву та обґрунтування заяви про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , суд не вважає заяву про відвід такою, що ґрунтується на вимогах закону, а тому дана заява задоволенню не підлягає як безпідставна.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за № 0000257, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_10