Справа № 522/6900/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красний, Смоленської області, РФ, громадянки України, українки, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, працюючої адміністратором в ТОВ «Ексімер Одеса», зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:
-17.08.2020 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ч. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченої ОСОБА_3 , суд
05 лютого 2021 року, в денний час приблизно о 12 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , знаходилась у торгівельному залі магазину ТОВ «Ева» розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 6. Перебуваючи у вищезазначеному магазині у неї виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів. Оглянувши вітрини з товаром ОСОБА_3 визначила предметом свого злочинного посягання гель для душу , торгової марки «Esfolio» в кількості однієї пляшки, ємкістю 500 мл. вартістю 184 гривень 60 копійок та гель для тіла, торгової марки «Esfolio» в кількості однієї пляшки, ємкістю 300 мл., вартістю 115 гривень 60 копійок.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що її дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , вище перелічений товар, на загальну суму 300 гривень 20 копійок, помістила до внутрішньої кишені одягнутої на неї куртці.
Надалі, ОСОБА_3 , не розрахувавшись за вищевказаний товар пройшла повз лінію контролю, тим самим спричинивши ТОВ «Ева» матеріальний збиток на загальну суму 300 гривень 20 копійок, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Окрім того, 31 березня 2021 року ОСОБА_3 , в денний час проходячи повз майданчика біля кафе «Штрудель», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 11, побачила на дивані сумку сірого кольору та у неї, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 31.03.2021 року, близько о 12 годині 30 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 проходячи повз майданчик біля кафе «Штрудель», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 11, підійшла, до дивану, та впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаться непомітними для потерпілого та перехожих громадян, умисно, з корисливих мотивів, викрала сумку сірого кольору, в якій знаходилась печатка підприємця, зарядний пристрій до мобільного телефону, зарядний пристрій до ноутбуку, USB навушники, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, та ноутбук, торгової марки «НР», в корпусі сірого кольору, вартістю 14 000 гривень.
Таємно викравши належне майно ОСОБА_6 в розмірі 14 000 гривень, ОСОБА_3 з місця вчинення нею кримінального правопорушення зникла, але невдовзі була затримана працівниками поліції.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю, у вчиненому розкаялась і повністю підтвердила обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин.
Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ТОВ «Ева» - ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явились, надавши заяви, відповідно до яких останні просять проводити судовий розгляд за їх відсутності у зв`язку із занятістю.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для її виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.185 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2021 року, ОСОБА_3 , яка була засуджена 17.08.2020 року вироком Овідіопольского районного суду Одеської області, звільнена від призначеного їй покарання у зв`язку із закінченням випробувального терміну.
Вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_3 скоїла нетяжкий злочин, усвідомила протиправність своєї злочинної поведінки, щиро покаялась, офіційно працевлаштована, одружена, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, тому вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_3 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним кримінальним провадженням не застосовувався.
Речові докази по справі:
-Диск з відеозаписом про вчинення кримінального правопорушення з камер відео спостереження, розміщених в приміщенні магазину ТОВ «Ева», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 6 зберігати при матеріалах справи.
-Сумку сірого кольору, в якій знаходився зарядний пристрій до мобільного телефону, зарядний пристрій до ноутбуку, USB навушники, та ноутбук торгової марки «НР» в корпусі сірого кольору, вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

28.10.2021