Справа № 308/8405/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2021 року м. Ужгород
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що 11.06.2020 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Закарпатської області із заявою про злочин (за ч.1 ст. 172 КК України) у зв`язку із незаконним його звільненням з роботи.
Однак, як зазначає заявник, жодних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні вчинено не було, а кримінальне провадження було закрито.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.10.2020 року № 463/9701/20 (пров. № 1-кс-/463/5322/20), скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову про закриття кримінального провадження скасовано.
Згодом ОСОБА_3 дізнався, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, здійснюється Територіальним управлінням ДБР розташованого у м. Львові.
Заявник ОСОБА_3 не погоджується з висновками слідчого викладеними в оскаржуваній постанові, вважає такі абсурдними, у зв`язку з цим просить скасувати вказану постанову.
ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подану ним скаргу, просив задовольнити з підстав викладених у ній.
Слідчий, рішення якого оскаржується ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.10.2020 року справа № 463/9701/20, вказану постанову слідчого скасовано, у зв`язку з не проведенням всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, зокрема не було дотримано принципу змагальності, а саме не допитано заявника ОСОБА_6 з приводу наявності доказів, які на його думку підтверджують існування особистих мотивів керівництва підприємства для незаконного звільнення.
При цьому, з поданої заяви та матеріалів кримінального провадження встановлено, що прийнявши наказ про звільнення ОСОБА_3 службові особи незаконно звільнили його з роботи з особистих мотивів, однак яких саме мотивів та хто з працівників це зробив невідомо.
Органом досудового розслідування, у свою чергу, не проведено допит заявника ОСОБА_3 з приводу наявності доказів, які на його думку підтверджують існування особистих мотивів керівництва підприємства для незаконного звільнення скаржника.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарт.
Таким чином, слідчим не було проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, чим порушено норми ст.9 КПК України.
Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За приписами ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим ОСОБА_4 належним чином не здійснено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312, не в повному обсязі проведено усі необхідні слідчі дії, направлені на об`єктивне, повне та всестороннє дослідження обставин події, зокрема, не допитано заявника ОСОБА_3 з приводу наявності доказів, які на його думку підтверджують існування особистих мотивів керівництва підприємства для незаконного звільнення скаржника.

З огляду на викладене, оскільки слідчий в судове засідання в черговий раз не з`явився, не спростував доводів скаржника, слідчий суддя приходить до висновку, що подана скарга адвоката ОСОБА_3 є обґрунтованою, а тому, підлягає до задоволення, а постанова старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 07 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000312 від 17.06.2020 року, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України , -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 07.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000312 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000312 від 07 .06.2021 року - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.09.2021 року о 15 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1