Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3069/21
номер провадження 1-кс/695/31/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області погоджене з прокурором Золотоніської окружної прокуратури відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середня, офіційно не працюючого, інвалідом будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого:

1) 08.12.2009 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим терміном 1 рік;
2) 24.10.2010 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 152 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання у виді 1 року позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайоного суду Черкаської області від 08.12.2009 та остаточно 7 років розбавлення волі; 23.03.2015 рішенням Ленінського районного суду м. Полтави звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 2 роки 2 місяці 28 днів;
3) 11.11.2020 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді штрафу 1020 гривень, судимості в установленому порядку не зняті та не погашені,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України,

про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001065 від 17.10.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він будучи раніше судимим згідно з вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2010 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, судимість за яке не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він 17.10.2021 близько 15 години 15 хвилин, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу, через вхідні двері, які були не зачинені, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому перебувала потерпіла ОСОБА_8 , де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме, штовхав потерпілу руками, звалив потерпілу на ліжко, тиснув на спину та шию потерпілої руками, закривав рот потерпілої рукою, щоб вона не кричала, заламував руки потерпілої за спину, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді саден та синців обличчя, черевної стінки, синців обох стегон, які відповідно до висновку експерта № 05-8-02/287 від 10.11.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 в сумі 400 (чотириста) гривень, після чого з місця злочину зник.

Крім того, він же, підозрюється у тому, що на весні 2020 року, більш точний час слідством не встановлений, перебуваючи в м. Золотоноша Черкаської області, неподалік річки Золотоношки, більш точне місце слідством не встановлено, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав, зірвавши, рослини зеленого кольору, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-21/12692-НЗПРАП від 22.11.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 357.69 г, який в подальшому, без мети збуту, зберігав на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у гаражному приміщенні, до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 17.10.2021 в період часу з 21 години 43 хвилини до 23 години 43 хвилин.

18 жовтня 2021 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

У подальшому 02.12.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, тобто до 16.12.2021.

Постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001065 від 17.10.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, продовжено до трьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2021 ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до трьох місяців, тобто до 18.01.2022.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.01.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001065 від 17.10.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, продовжено до шести місяців, тобто до 18.04.2022.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 17.10.2021 (домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 );
- Протоколом обшуку від 17.10.2021 (домоволодіння за адресою, АДРЕСА_1 );

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 17.10.2021;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 17.10.2021;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 17.10.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.10.2021;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 17.10.2021;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 18.10.2021;

- Висновком судово-медичної експертизи від 10.11.2021 № 05-8-02/287;

- Висновком судово-медичної експертизи від 13.12.2021 № 05-8-01/287/321;

- Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 22.11.2021 № СЕ-19/124-21/12692-НЗПРАП;

- Висновком судово-психіатричної експертизи від 17.11.2021 № 427;

- Висновком судово-молекулярно-генетичної експертизи від 12.11.2021 № СЕ-19-21/34715-БД.

Разом із тим строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 18.01.2022, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим, оскільки необхідно отримати висновки судових експертиз, а саме: судово-молекулярно-генетичної та стаціонарної судово-психіатричної експертиз, за результатами опрацювання яких, за наявності підстав, повідомити про нову чи зміну раніше повідомленої підозри, провести допит підозрюваного, а також виконати слідчі (розшукові), процесуальні дії, в яких виникне необхідність, та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Значення висновку судово-молекулярно-генетичної експертизи полягає у встановленні генетичних ознак крові потерпілої ОСОБА_8 з генетичними ознаками слідів біологічного походження, вилученим на одязі підозрюваного.

Значення висновку судово-психіатричної експертизи стосовно підозрюваного полягає у визначенні психічного стану останнього на час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та, за наявності підстав, вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Ураховуючи наведене, проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають вирішальне значення для остаточної кваліфікації вказаного кримінально-караного діяння, судового розгляду в процесі доказування та ухвалення відповідних процесуальних рішень.

Разом із тим, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме:

- підозрюваний вчинив повторно тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років;

- підозрюваний має нестійкі соціальні зв`язки, неодружений, на утриманні дітей не має, а тому, існує ризик, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- вчинив кримінальне правопорушення повторно, має не зняті та не погашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України, що свідчить про наявність в нього стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових майнових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення;

- перебуваючи на волі, підозрюваний з метою отримання можливості уникнути чи пом`якшити свою відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілу та її родичів, яка є особою похилого віку (має 73 роки), свідків у кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз або примусу, щоб останні змінили свої свідчення на його користь, враховуючи, що на даний час вживаються заходи з метою встановлення та допиту усіх можливих свідків та очевидців кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, на думку органів слідства вказані обставини свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваним. Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин слідчий за згодою з прокурором звернулись до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання з мотивів, зазначених у його письмовому варіанті.

Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, тривале досудове розслідування у даному кримінальному провадженні обумовлено суб`єктивними чинниками, а саме неналежною організацією роботи органів досудового розслідування. Тому, на думку захисника, більш м`який запобіжний захід буде достатнім для забезпечення контролю за належною поведінкою підозрюваного. Окрім того, ризики, які стали підставою для обрання цього запобіжного заходу на даний час відпали та належним чином слідством не доведені.

Підозрюваний підтримав свого захисника та вказав, що частково визнає вину та буде належним чином виконувати обов`язки, покладені на нього судом при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, виходить з наступного.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього КПК України.

Частиною 5 ст. 199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Сукупність цих доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні повторного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування, тиску на свідків та потерпілих, приховування речових доказів, тощо.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Окрім того, на думку слідчого судді ОСОБА_5 не має достатнього стримуючого стороннього впливу та міцних стримуючих соціальних зв`язків, які дисциплінували б його поведінку, запобігали б настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 офіційно не одружений, дітей на утриманні не має, крім того останній офіційних джерел доходу не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за злочини проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі та обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових злочинів в тому числі проти власності, що свідчить також про те, що для ОСОБА_5 єдиним джерелом отримання доходів можуть бути діяння, пов`язані з вчиненням нових умисних майнових злочинів.

Таким чином, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину стверджуються доданими до клопотання матеріалами, які на даному етапі містять достатньо доказів про обґрунтованість підозри.

При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, саме тим, що оцінка ризиків має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Отже, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, при цьому вказані ризики, які існували на момент застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу на даний час не змінились та не відпали, органами досудового розслідування належно виконані вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, а стороною захисту не було надано до суду достатніх та належних доказів, які б свідчили про зменшення ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що більш м`яким запобіжним заходом неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому задовольняє вищезазначене клопотання слідчого.

Також, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_6 клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, є необґрунтованим й не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Відтак, враховуючи, що строк досудового розслідування закінчується 18.04.2022, а по кримінальному провадженню ризики, які передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 березня 2022 року.
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про зміну підозрюваному запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_13