Справа № 308/924/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі : головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001600 від 26.12.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, тимчасово не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на строк три роки, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2021 року близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 на відстань витягнутої руки та наніс один удар ногою в ділянку грудної клітки потерпілого, після чого наніс удар правою рукою стиснутою в кулак у область лівої виличної ділянки потерпілого та черговий удар лівою рукою стиснутою в кулак у область обличчя потерпілого.
Своїми умисними діями, згідно висновку експерта №447 від 29 грудня 2021 року ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівої виличної ділянки . Вищевказані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження і вкладаються в час і місце події.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.
До суду з обвинувальним актом направлено також заяву потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, і згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні. Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що потерпілий у кримінальному провадженні щодо нанесення йому тілесних ушкоджень, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за 0001600, а також, що йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин; та що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного, який раніше судимий. Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, визначеними ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання за ч. 1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому, суд вважає за необхідне виконувати дане покарання у відповідності до вимог ч.3 ст. 72 КК України, окремо від покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2021.

Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У відповідності до ч. 3 ст.72 КК України, даний вирок виконувати окремо від вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2021 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1