ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1920/21 Справа № 192/1747/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000494 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 ,, та прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2021 року, про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрювану за ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 26 листопада 2021 року відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_6 домашній арешт в період з 21 години вечора по 06 годину ранку наступного дня, строком на два місяці і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-3 ч.5 ст. 194 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.2 ст. 345 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами та встановив наявність ризику, передбаченого п. 1, ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. В той же час, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 не є суб`єктом до якого може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній в силу ст. 89 КК України не судимий, і доказів того, що він переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчому судді не надано, тому застосовано домашній арешт.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки клопотанням слідчого не доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_6 , так як не зазначено дату вчинення злочину.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки не було взято до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального провадження, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень. Крім того прокурор зазначає про наявність ризиків, що ОСОБА_6 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати іншим чином. У звязку з чим прокурор вважає, що до ОСОБА_6 слід застосувати виключний запобіжний захід.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора просили відмовити.

Прокурор в апеляційному суді просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , а апеляційну скаргу просив залишити без задоволення.

Заслухавши головуючого суддю, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000494, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України (а.с.5-6)
25 листопада 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. (а.с.32-39)
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Апеляційний суд вважає, що клопотанням слідчого підтверджується обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, яка підтверджується долученими матеріалами. На переконання апеляційного суду додані до клопотання слідчого матеріали на даному етапі досудового розслідування можуть переконати обєктивного спостерігача, що особа про, яку йдеться могла вчинити злочин, тому підозра стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 345 КК України, є обґрунтованою. При цьому, доводи захисника щодо недоведеності підозри стосовно ОСОБА_6 , так як в клопотанні не зазначено дату вчинення кримінального правопорушення, на переконання апеляційного суду не є підставою для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу та не обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, оскільки в долучених до клопотання слідчого матеріалах та повідомлені про підозру дата вчинення злочину вказана.
Також, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з урахуванням тяжкості злочину та усвідомлення можливого відбуття покарання. Доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_6 може: впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати іншим чином, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки клопотанням слідчого не доведено їх наявність, так як вони не підтверджуються долученими матеріалами. Під час апеляційного перегляду прокурором таких даних не було надано.
Перевіряючи вимоги прокурора щодо необхідності застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Як вірно встановив слідчий суддя, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не судимий, та доказів того, що він переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчому судді не було надано, як і не надано їх під час апеляційного перегляду. Тобто, підстав для застосування до ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу не має.
Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра - ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2021 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_6 домашній арешт в період з 21 години вечора по 06 годину ранку наступного дня, строком на два місяці і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-3 ч.5 ст. 194 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3