Єдиний унікальний номер справи 194/1123/21
Провадження № 1-кп/185/534/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі суду м.Павлограда у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000158 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2021 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого:

1) 26.04.2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 20.08.2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

3) 07.04.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, звільнений 23.12.2010 року умовно-достроково на 4 місяці 1 день;

4) 23.02.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

5) 07.03.2013 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 10.07.2014 року по амністії;

6) 03.06.2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

7) 05.08.2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч.1 КК України, -
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2021 року приблизно о 14:21 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу паркової території, розташованої вздовж вул.Курська в м.Тернівка Дніпропетровської області, на ґрунті конфлікту з його співмешканкою, яка висловила намір поїхати від нього до смт. Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на перешкоду автотранспортного сполучення, зокрема виїзду громадського транспорту з м.Тернівка Дніпропетровської області, шляхом завідомо неправдивого повідомлення про загрозу безпеці громадян, а саме про мінування будівлі «Автостанції», та можливий вибух, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з мобільного телефону «ZTE Blade» НОМЕР_1 з сім картою «ВФ Україна» з абонентським номером № НОМЕР_2 , - на лінію екстреного виклику оператора «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (УОАЗОР). Під час здійснення дзвінка 24 червня 2021 року приблизно о 14:21 годині обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що надані ним відомості не відповідають дійсності, повідомив працівникам поліції завідомо неправдиву інформацію про те, що замінував будівлю «Автостанції», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Курська, 1, тим самим завідомо неправдиво повідомив підготовку до вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб від виконання їх обов`язків для перевірки вказаного повідомлення та вжиття заходів з метою запобігання загибелі людей та іншим тяжким наслідкам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

30 вересня 2021 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.259 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 року та на призначення остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, що йому інкримінований, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що за день до 24.06.2021 року вживав спиртні напої. В день подій відбувся словесний конфлікт з його дівчиною, яка повідомила, що вона поїде до смт.Юр`ївка, якщо він своєчасно не повернеться додому. Він не встигав повернутись додому, тому вирішив перешкодити виїзду автобусів з автостанції. У перехожого попросив телефон, подзвонив на екстрений номер та сповістив, що будівля автостанції в м.Тернівка замінована. Підходячи до автостанції та побачивши поліцейських та інші служби, він зрозумів, що накоїв. Тому одразу підійшов до поліції та розповів все. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, потерпілі відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 30.09.2021 року, яка укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання за ч.1 ст.259 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 року та призначити остаточне покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний у виді тримання під вартою з 24.06.2021 року, до набрання вироком законної сили запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2021 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР №0000158 від 24.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити йому за ч.1 ст.259 КК України узгоджене сторонами покарання вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 року, та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 24.06.2021 року.

Речові докази:

- мобільний телефон «ZTE Blade» НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «ВФ-Україна» з абонентським номером № НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне збереження під розписку ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності;

- DVD-R диск з копією аудіо файлу, долучений до матеріалів провадження після набрання вироком законної сили зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1