ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1794/21 Номер провадження 11-кп/814/230/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання Кременчуцького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 21 вересня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Байрак Великобагачанського р-ну Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого
21 вересня 2020 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст.72 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - 2 роки.
Постановлення такого судового рішення місцевий суд мотивував тим, що незважаючи на наявність формальних підстав, передбачених ч.2 ст.78 КК України, та ст.166 КВК України, скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання є недоцільним.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, просить скасувати ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Кременчуцького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області про скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробування і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, мотивуючи тим, що цей суд не врахував те, що засуджений допустив ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, не з`явившись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 6 разів.

Заслухавши доповідача; прокурора ОСОБА_6 , яка, посилаючись на те, що ОСОБА_8 після звернення органу пробації з поданням до цього часу не порушує покладені обов`язки, не підтримала апеляційну скаргу та просила залишити без змін ухвалу місцевого суду; засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Цих вимог місцевим судом дотримано.
Частиною 2 ст. 78 КК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Сам факт, що засуджений не з`являвся на реєстрацію, не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З матеріалів особової справи вбачається, що 21 вересня 2020 року Шишацьким районним судом Полтавської області ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст.72 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, на підставі якої звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - 2 роки та покладено на останнього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (а.о.с. 3-4).
Протягом іспитового строку засуджений у встановлені йому дні не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: 14 травня 2021 року, 28 травня 2021 року, 11 червня 2021 року, 25 червня 2021 року, 23 липня 2021 року, 13 серпня 2021 року, що підтверджується листком реєстрації та не заперечується ніким з учасників провадження (а.п. 8). Такі неявки ОСОБА_8 в складених письмових поясненнях обгрунтував тим, що хворіє на алкоголізм (а.п. 9, 11).
Суд першої інстанції, розглядаючи подання органу пробації, встановив, що в указані дні ОСОБА_8 не з`являвся на реєстрацію через захворювання у виді алкоголізму, але на даний час закодувався від алкогольної залежності, активно здійснює пошуки роботи. За даними відповіді Кременчуцького районного сектору №1 ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, який звернувся до місцевого суду з поданням, засуджений з 26 січня 2021 року по 21 січня 2022 року порядок та умови відбування покарання не порушував, виконував покладені на нього судом обов`язки, а також передбачені індивідуальним планом і пробаційною програмою заходи, до адміністративної та кримінальної відповідальностей не притягувався, що підтверджує належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 протягом майже року.
Тобто, зазначене в сукупності свідчить про появу послідовного, систематичного процесу суттєвих позитивних змін соціальних орієнтацій в особі засудженого, які свідчать про його прагнення стати на шлях виправлення та можливість досягти мети покарання в умовах контролю за поведінкою ОСОБА_8 .
Наведене прокурором в апеляційній скарзі спростовано не було, яка, при цьому, не містить мотивів про те, що вчинені засудженим дії показують небажання останнього стати на шлях виправлення. Більш того, в суді апеляційної інстанції прокурор не підтримала скаргу, висловивши позицію про недоцільність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання.
Інших обставин, що підтверджували б небажання засудженого стати на шлях виправлення та відповідно слугували достатніми підставами для задоволення подання Кременчуцького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області немає, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови в його задоволенні.
Підстав, передбачених ст.409 КПК України, для скасування чи зміни ухвали місцевого суду щодо ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4