Справа № 635/4136/14-к
Провадження № 1-кп/635/5/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2021 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001237 від 25 березня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працює черговим по переїзду Харківської дистанції колії Південної залізниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24 березня 2014 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , 1942 року народження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень останньому, наніс ОСОБА_7 кулаком правої руки не менше п`яти ударів в область голови, заподіявши останньому гостру важку черепно-мозкову травму у формі забиття головного мозку, гострої субдуральної гематоми в правій лобно-тім`яно-скроневій області, множинних контузій правої лобової та скроневої долей, масивного субарахноїдального крововиливу, синці у навкологлазничних областях, синці на волосистій частині голови, синець лівої ушної раковини, внаслідок чого 25.03.2014 в ранковий час ОСОБА_7 був доставлений до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК», де йому було надано необхідну медичну допомогу. Зазначена черепно-мозкова травма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав та пояснив, що приблизно у березні 2014 року вранці прийшов додому до свого тестя ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Той був у гарному настрої, запропонував пожарити шашлик та випити. Вони почали готувати м`ясо на вулиці, потім пішли в будинок, на кухні їли шашлик та вживали спиртне, обвинувачений пив домашнє вино, випив приблизно 1 літр, а ОСОБА_7 вживав самогон. Шашлик їли в будинку на кухні з ОСОБА_7 і тещею ОСОБА_8 . Під час розмови виникло питання стосовно матері обвинуваченого, яка померла за 7 місяців до цього, зі сторони ОСОБА_7 були неприємні слова на адресу матері обвинуваченого. ОСОБА_7 пішов з кухні, обвинувачений був вимушений його зупинити між кухнею та кімнатою, ОСОБА_7 сказав на адресу його матері: «Померла, і хрін з цим». Під впливом алкоголю ці слова сильно образили обвинуваченого, біля кухонної двері він узяв ОСОБА_7 «за барки» і «труханув» біля кухонних дверей за ці слова, з дверей полетіло скло, той впав, підняти його обвинувачений не зміг і почав тягнути волоком у кімнату, на що ОСОБА_8 сказала, щоби він його залишив у спокої. Тоді обвинувачений залишив ОСОБА_7 і сів рядом з нею, вони про щось говорили. ОСОБА_7 , лежачи на підлозі біля них, чимось обурювався, обвинуваченим були нанесені ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Як пішов в іншу кімнату, обвинувачений не пам`ятає. На ранок прокинувся на ліжку, двері були підперті зсередини стільцем. Коли вийшов у загальну кімнату, побачив, що ОСОБА_8 сиділа там, де і раніше, а ОСОБА_7 лежав на тому ж місці, штани були обмочені. Поломані телефони були на підлозі. Обвинувачений зібрав телефон і подзвонив у поліцію і «швидку», яка приїхала через 10 хвилин. Потім подзвонив ОСОБА_9 , пізніше прийшла дружина обвинуваченого. Обвинувачений пішов додому, там заснув, потім приїхала поліція, їм він написав «щире каяття».

На запитання учасників справи обвинувачений пояснив, що точної дати події не пам`ятає; стосунки з ОСОБА_7 були добрі, раніше сварок, бійок з ним не було; у гості до ОСОБА_7 приходив 1-2 рази на тиждень; обвинувачений випив того дня близько літра домашнього вина натщесерце; обвинувачений один раз ударив ОСОБА_7 долонею по голові, сидячи на дивані, потім, коли ОСОБА_7 почав тягнути обвинуваченого і говорити образливі слова, йому довелося застосувати кулак і нанести один удар в область голови, потім, коли той ще спробував піднятись, обвинуваченому довелось поставити на нього ногу, щоби заспокоїти; коли обвинувачений викликав «швидку», ОСОБА_7 був живий; свою вину у вчиненому визнає, розкаюється; конфлікт розпочався увечері, було вже темно, точного часу не знає, можливо, о 18.00 годині, прокинувся наступного ранку, було світло, часу не пам`ятає, «швидку» викликав близько 09.00 годин; шкоду потерпілому не відшкодовував.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у фактично скоєному повністю доводиться сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме:

- показаннями в ході судового розгляду потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що вранці 24 березня він був удома, збирався на роботу, близько 5-6 години ранку зателефонував ОСОБА_4 та сказав, що з батьком погано, він упав. Потерпілий зателефонував своїй сестрі - ОСОБА_10 , щоби вона перевірила, що сталося. Після обіду вона передзвонила і повідомила, що батько в лікарні, його побив ОСОБА_4 . Але у документах лікарні зазначено, що батько впав зі сходів. Батько був не подарунок, гострий на язик. Потерпілий не розуміє, як можна так побити людину (батько був увесь синього кольору), залишити на підлозі помирати і піти спати. Безпосередньо при побитті батька потерпілий не був присутній, все знає зі слів матері, вона була очевидцем, на даний час мати померла. Хто викликав «швидку», не пам`ятає. Батько лежав у хірургічному відділенні, був у лікарні 2-3 тижні. Похованням батька займався лише потерпілий за свої кошти;

- показаннями у ході судового розгляду свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_4 є її чоловіком, потерпілий ОСОБА_6 є рідним братом. Того дня їй подзвонив брат ОСОБА_6 і сказав, що батько потрапив у лікарню. Вона прийшла додому до батьків на АДРЕСА_2 , там була мати і ОСОБА_4 . Вони визвали «швидку», що там відбулося, точно не знає, зі слів чоловіка відомо, що вони нібито побились із батьком. Вона залишилась з матір`ю. До лікарні поїхала наступного дня, лікар сказав, що батькові зробили операцію, вона пройшла нормально. Пізніше від поліції дізналась, що ОСОБА_4 побився з батьком. Мати теж давала показання поліції стосовно того, що відбулось. Спочатку батько близько тижня був в обласній лікарні в Харкові на вул. Трінклера, потім його перевезли у лікарню в сел. Буди, там він теж був близько тижня. Лікуванням батька займався брат. Від чого батька лікували, не знає, усім займався брат. Після лікарні в сел. Буди брат забрав батька до себе додому. Батько був у більш-менш нормальному стані, розмовляв, намагався сам себе обслуговувати. Потім батько ще лежав у залізничній лікарні, там був близько півтора тижня, стан батька погіршувався. Потім брат забрав батька додому, на АДРЕСА_2 , це було 17 травня, а 18-го батько помер;

- витягом з кримінального провадження № 0001237 від 25.03.2014, згідно з яким зареєстровано повідомлення лікаря ШМД про те, що 25.03.2014 з місця мешкання: АДРЕСА_2 , до ОКЛ м. Харкова госпіталізовано ОСОБА_7 , 1944 р.н., з тілесними ушкодженнями (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження);

- карткою первинного обліку інформації, що надійшла по телефону, запис № 4070 від 25.03.2014, згідно з якою 25.03.2014 о 06.30 надійшло повідомлення лікаря бригади ШМД-1230 про те, що з місця мешкання госпіталізовано до ОКЛ м. Харкова ОСОБА_7 , 1944 р.н., мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , діагноз ЗЧМТ, СГМ, гематома правого вуха (а.с. 5 матеріалів кримінального провадження);

- змістом протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2014, згідно з яким ОСОБА_8 просить вжити заходів до ОСОБА_4 , який 24.03.2014 близько 16.00 годин за місцем мешкання в ході сварки заподіяв її чоловікові ОСОБА_7 тілесні ушкодження (а.с. 6 матеріалів кримінального провадження);

- листом головного лікаря КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 26.03.2014, згідно з яким ОСОБА_7 , 1942 р.н., знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми з 25.03.2014 з діагнозом: гостра важка черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеня зі стисненням гострою субдуральною гематомою правої лобно-тім`яно-скроневої області і формуванням множинних малих контузій правих лобної і скроневої часток, масивний субарахноїдальний крововилив, лівобічна отогематорея, набряк головного мозку, множинні забої, підшкірні гематоми голови (а.с. 16 матеріалів кримінального провадження);

- висновком експерта № 81-ОКБ/14 від 02.04.2014, згідно з яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.03.2014 о 06:36 год. машиною швидкої допомоги доставлено до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» та госпіталізовано у відділення політравми, де після клінічного та лабораторних досліджень, а також оперативного втручання встановлено діагноз: «Гостра важка черепно-мозкова травма. Забиття головного мозку важкого ступеня із здавленням гострою субдуральною гематомою правої лобно-тім`яно-скроневої області та формуванням множинних малих контузій правих лобової та скроневої долей. Масивний субарахноїдальний крововилив. Перелом основи черепа в області СЧЯ? Лівобічна отогематорея. Набряк головного мозку. Множинні забиття, підшкірні гематоми голови». На даний час хворий продовжує курс стаціонарного лікування.
Із медичної документації слідує, що у гр. ОСОБА_7 мали місце ушкодження: гостра важка черепно-мозкова травма уформі забиття головного мозку, гостроїсубдуральної гематоми в правій лобно-тім`яно-скроневій області (видалено в ході оперативного втручання близько 120 см3), множинних контузій правої лобової та скроневої долей, масивного субарахноїдального крововиливу, синців в навкологлазничних областях, синців на волосистій частині голови (кількість та точна локалізація не вказані), синець лівої вушної раковини.
Вищевказані ушкодження могли бути отримані в час, вказаний в постанові про призначення експертизи.
Гостра важка черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку, гострої субдуральної гематоми в правій лобно-тім`яно-скроневій області, множинних контузій правої лобової та скроневої долей, масивного субарахноїдального крововиливу, синців в навкологлазничних областях, синців на волосистій частині голови, синця лівої вушної раковини, - утворилася від неодноразової ударної дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів). Встановити кількість та індивідуальні властивості предметів, якими були нанесені удари, не представляється можливим із-за відсутності опису кількості та характеру зовнішніх ушкоджень в наданій медичній документації.
Зазначена черепно-мозкова травма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.2 п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
При судово-медичному дослідженні крові гр. ОСОБА_7 метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не знайдені, (дата та час забору матеріалу 25.03.2013 о 06 год. 40 хв.), (а.с. 34, 35 матеріалів кримінального провадження);

- змістом протоколу огляду місця події від 07.04.2014 та фототаблицями до нього, під час якого оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено розбите скло на лівій бічній створці дверей до кухонного приміщення (а.с. 40-43 матеріалів кримінального провадження);

- змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2014 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній пояснив і показав на місці обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а саме, що 24.03.2014 в обідній час прийшов додому до батьків своєї дружини, де з її батьком ОСОБА_7 їли шашлик та вживали спиртне, усього він випив приблизно 1 літр вина. Під час вживання спиртного у нього з ОСОБА_7 стався словесний конфлікт, під час якого останній почав говорити погані слова на адресу померлої матері ОСОБА_4 . У ході конфлікту у коридорі ОСОБА_7 схопив ОСОБА_4 двома руками за кофту, він відштовхнув його від себе, той вдарився спиною об двері і розбив на них скло. Потім у коридорі ОСОБА_4 схопив ОСОБА_7 за тулуб і повалив на підлогу, при падінні той впав спиною на підлогу, після чого ОСОБА_4 за праву руку потягнув ОСОБА_7 по підлозі до зали, бо хотів покласти його спати. Там на дивані сиділа ОСОБА_8 , яка зробила йому зауваження і попросила залишити ОСОБА_7 у спокої. Тоді ОСОБА_4 зупинився, присів на диван і почав спілкуватися з ОСОБА_8 . У процесі розмови ОСОБА_7 почав говорити на його адресу нецензурні слова, це йому не сподобалось і він, сидячи на дивані, взяв ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, за праву руку, і почав наносити йому удари кулаком в область голови і обличчя, усього завдав близько п`яти ударів правою рукою, при цьому поставив праву ногу в область грудної клітини ОСОБА_7 для того, щоб він не зміг піднятись. При цьому на демонстраційному манекені ОСОБА_4 продемонстрував один удар кулаком в область лівої скроні, після чого наніс чотири удари зовнішньою частиною кисті правої руки в область обличчя, лівого вуха та голови (а.с. 66-71 матеріалів кримінального провадження);

- висновком експерта 85/81-ОКБ/14 від 18.04.2014, згідно з яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.03.2014 о 06:36 год. машиною швидкої допомоги доставлено до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» та госпіталізовано у відділення політравми, де після клінічного та лабораторних досліджень, а також оперативного втручання встановлено діагноз: «Гостра важка черепно-мозкова травма. Забиття головного мозку важкого ступеня із здавленням гострою субдуральною гематомою правої лобно-тім`яно-скроневої області та формуванням множинних малих контузій правих лобової та скроневої долей. Масивний субарахноїдальний крововилив. Перелом основи черепа в області СЧЯ? Лівобічна отогематорея. Набряк головного мозку. Множинні забиття, підшкірні гематоми голови». На даний час хворий продовжує курс стаціонарного лікування.
Із медичної документації слідує, що у гр. ОСОБА_7 мали місце ушкодження: гостра важка черепно-мозкова травма уформі забиття головного мозку, гостроїсубдуральної гематоми в правій лобно-тім`яно-скроневій області (видалено в ході оперативного втручання близько 120 см3), множинних контузій правої лобової та скроневої долей, масивного субарахноїдального крововиливу, синців у навкологлазничних областях, синців на волосистій частині голови (кількість та точна локалізація не вказані), синець лівої вушної раковини.
Свідчення ОСОБА_4 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту від 18.04.2014, в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 (а.с. 75, 76 матеріалів кримінального провадження).

Дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність ? з точки зору достатності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що сторони є вільними у використанні своїх процесуальних прав, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироці, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд ураховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, наслідки, що настали в результаті кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , 2014 р.н.
Вирішуючи питання щодо обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо щирого каяття обвинуваченого, виходячи з наступного.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 у справі № 559/1037/16-к, основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Натомість як встановлено під час судового розгляду, обвинувачений, заявляючи про повне визнання вини, надав неповні пояснення щодо обставин кримінального правопорушення, зазначивши, що наніс потерпілому один удар долонею і один удар кулаком в область голови.
Водночас, враховуючи множинність і тяжкість завданих потерпілому тілесних ушкоджень (гостра важка черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку, гострої субдуральної гематоми в правій лобно-тім`яно-скроневій області, множинних контузій правої лобової та скроневої долей, масивного субарахноїдального крововиливу, синці в навкологлазничних областях, синці на волосистій частині голови, синці лівої вушної раковини), вказані показання обвинуваченого не можна вважати правдивим і щирими.
Крім того, під час проведення слідчого експерименту обвинувачений пояснив про нанесення потерпілому близько п`яти ударів кулаком правої руки в область голови і обличчя.
Таким чином, суд уважає, що обвинувачений не надає правдивих і щирих показань щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, тим самим намагаючися зменшити суспільну небезпеку своїх дій і пом`якшити відповідальність за фактично скоєне.
Також суд зауважує, що елементом щирого каяття є відшкодування завданих збитків, тобто вчинення активних дій для усунення негативних наслідків, натомість жодних дій з відшкодування завданої потерпілому шкоди обвинуваченим вчинено не було, що також свідчить про відсутність у останнього щирого каяття.
Отже, обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає лише наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини.

Враховуючи похилий вік потерпілого ОСОБА_7 , в діях обвинуваченого вбачається така обставина, що обтяжує покарання, як вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, однак, оскільки вказана обставина не зазначена в обвинувальному акті, виходячи з принципів диспозитивності та здійснення судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення, суд не вбачає підстав для визнання вказаної обставини такою, що обтяжує покарання обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, враховуючи обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому суворого покарання у виді реального позбавлення волі, у зв`язку з чим уважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити останньому покарання у виді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 121 КК України, яке обвинувачений має відбувати реально.

При цьому суд ураховує позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлену в ухвалі від 08.10.2015 у даній справі, про те, що у разі встановлення при новому апеляційному розгляді справи винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який його засуджено, застосування ст. 75 КК України слід визнати неправильним звільненням засудженого від відбування покарання.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 08.02.2016 у даній справі, в якій, зокрема, зазначено, якщо при новому розгляді провадження буде встановлена винуватість ОСОБА_4 у вчинені злочину, за який його засуджено, то застосування ст. 75 КК України є неприпустимим.

Підсумовуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого статті 75 КК України.

Ураховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення та особу обвинуваченого, наявність лише однієї обставини, що пом`якшує покарання, та наявність обставини, що його обтяжує, суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого статті 69 КК України.
Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину у вчиненому злочині частково визнав, про вчинене шкодує, суд уважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією частини 1 статті 121 КК України.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного взяття під варту у порядку виконання вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1