Справа № 347/1409/15
Провадження № 1-кс/347/720/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2021 м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю скаржника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 29.10.2021р. про закриття кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 29.10.2021р. про закриття кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, мотивуючи тим, що досудове розслідування проведено не повно та однобічно. Слідчий ОСОБА_4 прийшов до передчасного висновку про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. З даною постановою він не згідний та просить її скасувати оскільки слідчим належним чином не перевірялись викладені ним в заяві відомості та факти. А тому, просить дану постанову скасувати.
Скаржник, ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав викладених в письмовій скарзі. Звернув увагу на поспішність та неповноту досудового розслідування. Просить скаргу задоволити.
Слідчий Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 та процесуальний прокурор в судове засідання не з`явились будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає судовому розгляду справи по суті.
Слідчим ОСОБА_4 подано до суду заперечення на скаргу ОСОБА_3 із клопотанням про розгляд справи без його участі.
Суд вислухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України приходить до наступного висновку:
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження відомості про які внесено в ЄРДР за №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.
Вищевказані відомості внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.
Скаржник ОСОБА_3 в поданій на розгляд суду своїй скарзі посилається на те, що ухвалою Косівського районного суду від 09.10.2014 року було призначено судову почеркознавчу експертизу чи даний заповіт був підписаний ОСОБА_5 . Згідно висновку експерта № 4095 проведеної Львівським НДІСЕ від 26.12.2014 року підписи від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» в двох примірниках заповіту від 22.03.2012 року виконано не ОСОБА_5 . А, отже з цих підстав ОСОБА_3 вважає, що в діях секретаря виконавчого комітету Слобідської сільської ради ОСОБА_6 є кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності.
Скаржник вважає помилковим висновок слідчого ОСОБА_4 , що він ОСОБА_3 , його брат - ОСОБА_7 , та мати ОСОБА_8 не можуть бути потерпілими у кримінальному провадженні, так як вони не були спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 його батька, оскільки, як вбачається із оскаржуваної постанови спір йде про нерухоме майно, яке належало їх батькові - ОСОБА_9 . Також скаржник вважає, що слідчим не в повній мірі було надано на дослідження експертів взірці документів, які підлягали порівняльному дослідженню.
Із наданих письмових пояснень слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 вбачається, що невизнання ОСОБА_3 його брата ОСОБА_7 та їх матір ОСОБА_8 потерпілими, то вони і справді не можуть бути в якості потерпілий у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а така шкода їм не завдана.
Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України встановлено, що 30.03.2015 до Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області надійшла заява ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , жителів с. Слобідка Косівського району Івано-Франківської області (а.с.32-33 к/п том 1 ) за вимогами якої останні просили розпочати досудове розслідування щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , як посадових осіб місцевого самоврядування та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 по факту підробки заповіту від імені ОСОБА_5 від 22.03.2012 року.
Судом встановлено, що в провадженні Косівського районного суду знаходилась цивільна справа №347/2756/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до ОСОБА_13 , Слобідської сільської ради про встановлення факту права власності на нерухоме майно, прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності.
За результатом судового розгляду вказаної цивільної справи по суті, прийнято рішення суду від 08.05.2015 року (а.с.49-52 , т.1 к/п ) яким вирішено «В позові ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до ОСОБА_13 , Слобідської сільської ради про встановлення факту права власності на нерухоме майно, прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності відмовити». Дане рішення суду залишено без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.06.2015 року ( а.с.53-56 т.1 к/п).
При розгляді по суті вказаної цивільної справи Косівським районним судом рішенням суду було встановлено, що «Ні позивачі по справі, ні їхній батько ОСОБА_9 не є спадкоємцями за законом ні за нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, ні за нормами цього Кодексу в редакції 2003 року, а тому вони не можуть бути носіями суб`єктивних прав щодо оскарження заповіту в розумінні вимог ч.2 ст. 1257 ЦК України, тобто повноважними для звернення до суду про визнання нечинним заповіту від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 ».
При перегляді вказаного рішення суду від 08.05.2015 року в апеляційній інстанції , ухвалою від 11.06.2015 року встановлено, що «Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20 квітня 1995 року ОСОБА_14 був власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 . Дане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Косівської районної ради №77 від 08 травня 1991 року та зареєстровано у встановленому законом порядку. Крім того, встановлено, що за життя батько позивачів (і це ними не заперечується) не порушував питання оформлення права власності на частку в спірному будинковолодінні. З врахуванням вищенаведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності доказів права власності батька позивачів ОСОБА_9 на спірний будинок, а оскільки ними не обґрунтовано необхідність захисту свого права - порушеного, невизнаного чи оспореного, відповідно що позовні вимоги про встановлення факту права власності на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності, прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно є безпідставними.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті була дружина ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З`ясовано, що за життя ОСОБА_5 склала заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_15 1991 року народження (а.с.90 т.1).
За змістом ч.2 ст. 1257 ЦК України суд визнає заповіт недійсним за позовом заінтересованої особи, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
В якості заінтересованих осіб, повноважних пред`являти позовні вимоги про визнання заповіту недійсним згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК, можуть розглядатися виключно особи, суб`єктивні спадкові права яких, що виникають відповідно до норм книги шостої ЦК (спадкоємців за законом, спадкоємців за іншим заповітом, відказоодержувачів) порушені у зв`язку із вчиненням заповіту.
Враховуючи, що позивачі не є носіями суб`єктивних прав щодо оскаржуваного заповіту, суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання заповіту недійсним.
Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права».
Таким чином із врахуванням викладених у вищевказаних судових рішеннях обґрунтувань, перевірених фактів та письмових доказів, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що скаржник ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_7 не є носіями суб`єктивних прав щодо оскаржуваного ними заповіту.
В підставі свого звернення подання заяви про проведення досудового розслідування по факту кримінального правопорушення у сфері службової діяльності ОСОБА_3 посилається на те, що «Згідно висновку експерта № 4095 проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 26.12.2014 підписи від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» в двох примірниках заповіту від 22.03.2012 виконано не ОСОБА_5 . Таким чином заявники вважають, що в діях секретаря виконавчого комітету Слобідської сільської ради ОСОБА_6 та сільського голови ОСОБА_10 який скріплював печаткою дані заповіти, є кримінальним правопорушенням у сфері службової діяльності».
За час проведення досудового розслідування слідчою ОСОБА_16 було прийнято постанову від 17.03.2016 року (а.с.200-201 т.2 к/п) про призначення почеркознавчої експертизи.
За висновком експерта №09/03-96 від 31.05.2016 року (а.с.205-208 т.1 к/п) підпис у графі «підпис» у заповіті від 22.03.2012 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Івано-Франківської області ОСОБА_6 виконаний не гр. ОСОБА_5 а іншою особою.
Слідчою ОСОБА_16 було прийнято постанову від 13.02.2018 року (а.с.209-210 т.2 к/п) про призначення почеркознавчої експертизи.
За висновком експерта №1.1-49/18 від 30.03.2018 року (а.с.214-217 т.2 к/п) відповісти на запитання «Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті складеному та посвідченому секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Івано-Франківської області ОСОБА_6 22.03.2012 року ОСОБА_12 чи він виконаний іншою особою?» не є можливим по причині несумісності для порівняння досліджуваного підпису із підписами гр ОСОБА_12 у зразках.
Слідчою ОСОБА_16 було прийнято постанову від 13.02.2018 року (а.с.218-219 т.2 к/п) про призначення почеркознавчої експертизи.
За висновком експерта №1.1-47/18 від 30.03.2018 року (а.с.223-226 т.2 к/п) відповісти на запитання «Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті складеному та посвідченому секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Івано-Франківської області ОСОБА_6 22.03.2012 року ОСОБА_6 чи він виконаний іншою особою?» не є можливим по причині несумісності для порівняння досліджуваного підпису із підписами гр ОСОБА_6 у зразках.
Слідчою ОСОБА_16 було прийнято постанову від 13.02.2018 року (а.с.227-228 т.2 к/п) про призначення почеркознавчої експертизи.
За висновком експерта №1.1-48/18 від 30.03.2018 року (а.с.232-235 т.2 к/п) відповісти на запитання «Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті складеному та посвідченому секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Івано-Франківської області ОСОБА_6 22.03.2012 року ОСОБА_17 чи він виконаний іншою особою?» не є можливим по причині несумісності для порівняння досліджуваного підпису із підписами гр ОСОБА_17 у зразках.
Слідчою ОСОБА_16 було прийнято постанову від 13.02.2018 року (а.с.236-237 т.2 к/п) про призначення почеркознавчої експертизи.
За висновком експерта №1.1-45/18 від 30.03.2018 року (а.с.241-244 т.2 к/п) відповісти на запитання «Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті складеному та посвідченому секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Івано-Франківської області ОСОБА_6 22.03.2012 року ОСОБА_10 чи він виконаний іншою особою?» не є можливим по причині несумісності для порівняння досліджуваного підпису із підписами гр ОСОБА_10 у зразках.
Старшим слідчим ОСОБА_4 було прийнято постанови від 16.01.2020 року (а.с.1-2 т.3 к/п) та від 20.08.2020 р (а.с.23-24 т.3 к/п) про призначення почеркознавчої експертизи.
Як вбачається із висновків експерта №81/414/415/20-28 від 02.04.2020 року ( а.с.8-21 т.3 к/п) та № 2002/2003/2009-2015/20-28 від 15.10.2020 року ( а.с.27-40 т.3) «За результатами проведення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів від 02.04.2020, встановлено що при порівняльному дослідженні підпису від ОСОБА_5 зі зразками підпису ОСОБА_5 було виявлено розбіжності загального вигляду, частково транскрипцію, загальних почергових ознак. Разом з тим, при порівняльному дослідженні підпису від ОСОБА_5 зі зразками підпису ОСОБА_5 були встановлені збіжності розміру, розгону, розстановки, зв`язності, форми й напрямку лінії основи підпису. Встановити походження вказаних розбіжностей почергових ознак (чи є вони варіантом підписного почерку ОСОБА_5 , що не проявилися у наданих зразках, чи викликані виконанням цього підпису ОСОБА_5 зі зміною ним ознак власного підписного почерку, чи з`явилися внаслідок виконання цього почергового об`єкта не ОСОБА_5 а іншою особою) експерт не зміг через відсутність зразків почерку та підпису ОСОБА_5 за 2012 рік (в розпорядження експерта наявні зразки за 1998 рік). Питання постанови слідчого «Чи виконані підписи від імені ОСОБА_5 в заповіті складеному та посвідченому секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Івано-Франківською областю у графі «підпис» ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 чи він виконаний іншою особою» не вирішується через незіставність почергових об`єктів за транскрипцією.
Щодо не надання в розпорядження експертів зразків почерку ОСОБА_5 за 2012 рік, то такі не представляється за можливе надати, так як вони знищені, що підтверджується відповіддю з відділення поштового зв`язку № 1 Косів ( а.с.144 т.3).
Твердження скаржника що ОСОБА_5 та ОСОБА_21 , не являються братом та сестрою, тобто не є рідними, спростовані довідками ( а.с.138, 153 т.3 к.п.) Державного архіву Івано-Франківській області, із яких вбачається, що вони рідні по лінії батька ( ОСОБА_22 ) тобто є (неповнорідні кровні родичі тобто неповнорідні брати (сестри), які мають одного батька .
Посилання ОСОБА_3 щодо порушення його права, на спадкове майно, після смерті його батька ОСОБА_9 спростовано долученими до кримінального провадження рішенням Косівського районного суду від 08.05.2015 року та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.06.2015 року, якими встановлено, що як скаржник ОСОБА_3 , так і його брат ОСОБА_7 та його мати ОСОБА_8 не є носіями суб`єктивних прав щодо оскаржуваного заповіту. Тобто цивільно-правовий спір щодо права в тому числі і скаржника в цій справі, на спірне спадкове будинковолодіння після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вже вирішено та не підлягає для переоцінки встановлених рішеннями судів першої та апеляційної інстанції доказів.
Також твердження ОСОБА_3 про недостовірні відомості викладені в довідці №223 від 29.04.2013 року виданій секретарем Слобідської сільської ради ОСОБА_6 не спростовують встановленого судами першої та апеляційної інстанції факту, при розгляді цивільної справи №347/2756/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до ОСОБА_13 , Слобідської сільської ради про встановлення факту права власності на нерухоме майно, прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності, що скаржник ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_7 не є носіями суб`єктивних прав щодо оскаржуваного ними заповіту.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, повинні бути викладені суть заяви особи, фактичні обставини, надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим на виконання вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, обґрунтовано надано належну правову оцінку обставинам, повідомленим заявником фактам та відомостям.
Під час проведення слідчих дій не знайшов свого підтвердження факт, наявності вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України в діях посадових осіб Слобідської сільської ради чи в діях інших осіб.
По кримінальному провадженні №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України жодній особі оголошено про підозру не було, а згідно ч.3 ст.284 КПК України, рішення про закриття кримінального провадження приймає слідчий (дізнавач).
Під час досудового розслідування, слідчим в повній мірі здійснювалися необхідні слідчо-процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, зокрема проведено допит потерпілих ОСОБА_8 (а.с.36-37, 38-41 т.1 к/п), ОСОБА_3 (а.с.43-44, 45-47 т.1 к/п), допитані свідки: ОСОБА_6 (а.с.57 -58, 59-61 т.1 к/п), ОСОБА_10 (а.с.80-81, 82-84 т.1 к/п) ОСОБА_19 (а.с.85-86 т.1 к/п), ОСОБА_20 ( а.с.101-102 т.1 к/п). ОСОБА_18 ( а.с.114-115 т.1 к/п) , ОСОБА_17 (а.с.130-131, 132-133 т.1 к/п), ОСОБА_11 (а.с.148-149, 150-151, 152-154 т.1 к/п), ОСОБА_12 ( а.с.171-173 т.1 к/п), ОСОБА_23 ( а.с.227-228 т.1 к/п), ОСОБА_24 , ( а.с.229-230 т.1 к/п) ОСОБА_25 (а.с.231-232 т.1 к/п), також проведено одночасний допит осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.62-66 т.1 к/п), проведено одночасний допит осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 ( а.с.155-156 т.1 к/п), та проведено одночасний допит ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 (а.с.174-175 т.1 к/п). Вищевказаним письмовим доказам надано належну правову оцінку та прийнято рішення-постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Слідчий суддя вважає, що обставини, вказані в скарзі ОСОБА_3 , не знайшли свого підтвердження.
Отже, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, була прийнята обґрунтовано, вона вмотивована, відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, а тому, скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 29.10.2021р. про закриття кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, оскільки рішення слідчого про закриття кримінального провадження ухвалене з дотриманням засад кримінального процесуального законодавства, щодо обов`язковості закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 29.10.2021р. про закриття кримінального провадження №0000177 від 06.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1