В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0001361 від 28.11.2021 р. по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого,офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

Встановив:

26.11.2021 р.приблизно об 12.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 59 по вулиці Природній в м.Запоріжжі, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ,на грунті раптово виниклого конфлікту, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область щелепи,від чого ОСОБА_4 не втримався на ногах та впав та асфальтовану поверхню,після чого ОСОБА_3 наніс ОСОБА_4 ще не менше п`яти ударів кулаками обох рук в обличчя та не менше двох ударів обома ногами в область голови,чим спричинив потерпілому синці в тім`яно-потиличній ділянці праворуч,в потиличній ділянці,в ділянці лоба,в ділянці правої щоки з переходом на підщелепну ділянку праворуч,в ділянці лівого колінного суглобу по зовнішні поверхні,синці з набряком м`яких тканин в навколо очній ділянці правого та лівого ока,садна в ділянці лівої кисті ,в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні,крововилив на слизовій оболонці нижньої губи,які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 як кримінальний проступок,передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме:умисне легке тілесне ушкодження.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.

З урахуванням викладеного, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку,суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді громадських робіт, що є необхідним та достатнім обмеженням його прав з метою досягнення цілей кримінального покарання.

Таке рішення суд приймає з урахуванням тих обставин,що штраф є одним із видів основного покарання,передбаченого санкцією ст.125 ч.1 КК України,більш м`якого виду,однак обвинувачений не надав відомостей про місце роботи та наявність у нього доходів,за рахунок яких можливо виконання такого покарання,як штраф,що не виключає можливості несплати штрафу у добровільному порядку та ухилення у такий спосіб вид виконання покарання.

Такі висновки суду узгоджуються з положеннями ст.17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р.,згідно якої суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права,а також з відповідною практикою Європейського суду з прав людини, яка передбачає,що виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376, 381-382 КПК України суд,-

Ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 150(сто п`ятдесят)годин.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1