ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/7333/21
Провадження № 1-кп/210/791/21

"23" грудня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №0000488 від 01 вересня 2021 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, до взяття під варту офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 20 квітня 2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.1, 70, 103 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. Звільнився 12 липня 2005 року з Павлоградської виправної колонії Дніпропетровської області (№142), на підставі Закону України «Про амністію»;

2) 04 квітня 2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. Звільнився 07 листопада 2008 року з Песчаснської виправної колонії Вінницької області (№59), по відбиттю строку покарання;

3) 13 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.15 ч.3 ст.185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 06 років 06 місяців позбавлення волі;

4) 20 липня 2010 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 07 років позбавлення волі;

5) 09 серпня 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 07 років позбавлення волі. Звільнився 01 грудня 2015 року з Синельніковської виправної колонії Дніпропетровської області (№94), по відбиттю строку покарання;

6) 27 квітня 2016 року, Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.186 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 06 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року, скасовано в частині кваліфікації дій ОСОБА_4 . Кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно. Визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначено покарання у вигляді 06 років позбавлення волі. Звільнився 30 липня 2021 року з Синельніковської виправної колонії Дніпропетровської області (№94), по відбиттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст186 ч.2 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

31 серпня 2021 року, приблизно о 23:00 годині, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Схід», що розташована по вулиці Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , маючи умисел на відрите викрадення чужого майна та зверненням його на свою користь, звернув увагу на раніше не знайомому останньому неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прямувала до себе додому за адресою: АДРЕСА_3 . Побачивши у неповнолітньої ОСОБА_6 мобільний телефон, ОСОБА_4 почав переслідувати останню.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом відкритого заволодіння чужим майном, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 підійшов позаду до неповнолітньої ОСОБА_6 , яка повернулась до останнього в цю мить, та завдав один удар неповнолітній ОСОБА_6 у праве око, внаслідок чого утворились тілесні ушкодження, у вигляді синця навколо правого ока, що відповідно до судово-медичної експертизи №1325 від 02 вересня 2021 року, за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6). Після чого ОСОБА_4 продовжив тиснути своєю рукою на ділянку завданого удару, від чого неповнолітня ОСОБА_6 не встояла на ногах та впала на лівий бік на землю, від чого мобільний телефон марки «Huawei P Smart 4, 64GB», синього кольору, випав з лівої руки неповнолітньої ОСОБА_6 та впав на землю.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, заволодів мобільним телефоном марки «Huawei P Smart 4, 64GB», синього кольору, вартість якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи №4424 від 08 листопада 2021 року, становить 1281,00 гривня, та з місця події зник, в подальшому розпорядившись майном, яким він заволодів, на власний розсуд, чим спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , та її законному представнику ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізував свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку укладено 10 грудня 2021 року.

За змістом угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та обставини вчинення цього кримінального правопорушення, погодився понести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, у вигляді 04 років позбавлення волі.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, - адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Від неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , та її законного представника ОСОБА_7 до суду надійшла спільна заява про розгляд справи за їх відсутності. Неповнолітня потерпіла та її законний представник не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 10 грудня 2021 року, та ухвалює обвинувальний вирок.

Кримінальним правопорушенням неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 та її законному представнику ОСОБА_7 завданого майнового збитку на загальну суму 1281,00 гривня, котрий не відшкодовано. Цивільний позов не заявлено. Право на його пред`явлення роз`яснено.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з 25 листопада 2021 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України від 10 грудня 2021 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з 25 листопада 2021 року.

Речовий доказ перерахований на арк.крим.пров.№37, а саме CD-R диск з відеозаписом, котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000488 від 01 вересня 2021 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ перерахований на арк.крим.пров.№43, а саме CD-R диск з відеозаписом, котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000488 від 01 вересня 2021 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази перераховані на арк.крим.пров.№111, а саме: шорти сірого кольору, футболку жовтого кольору, котрі згідно квитанції №1402 від 25 листопада 2021 року зберігаються в камері схову речових доказів Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику.

Матеріали кримінального провадження за №0000488 від 01 вересня 2021 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/7333/21, провадження №1-кп/210/791/21.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно засудженому, його захиснику та прокурору.

Крім того засудженому роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1