Справа № 214/2563/21
1-кп/214/603/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 07 березня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирного, Краснодонського району, Луганської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01.09.2009 Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Постановою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 19.03.2010 скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнився 27.07.2012 на підставі постанови Свердловського міського суду Луганської області від 19.07.2012 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 14 днів;
- 29.11.2013 Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.277, ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України, остаточно до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 19.03.2014 Краснодонським міськрайонний суд Луганської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України, остаточно до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 13.01.2017 на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.01.2017 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
04.03.2021 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. №2 по вул. Генерала Кузнецова в Саксаганському районі міста Кривого Рогу, реалізуючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, тобто діючи повторно, дістав з сумки належної ОСОБА_5 мобільний телефон «Meizu М3S», вимкнув його, поклав собі в кишеню, а по поверненню ОСОБА_5 , не повідомивши останнього про факт крадіжки, покинув місце злочину.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду на суму 1332,00 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі по обставинах, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно в березні 2021 року, у вечірній час, точного часу не пам`ятає, він йшов у вечері по м. Кривому Розі та зустрів ОСОБА_6 , який попросив його допомогти заготовити дрова. При заготовці дров, ОСОБА_7 повісив на дерево свою сумочку, з якої виглядав сенсорний мобільний телефон, який йому сподобався. За відсутністю свідків та очевидців, він таємно викрав сенсорний мобільний телефон, який належав ОСОБА_8 , та поклав його до своєї сумочки та залишив місце події. Наступного дня до нього приїхали працівники поліції, яким він добровільно видав викрадений мобільний телефон. Він щиро розкаюється у вчиненому.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, його соціально-психологічну характеристику, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (т.2, а.с.34).
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , визначається визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд також враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , віднесене до категорії нетяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий (т.2, а.с.25-26), не одружений, за місцем проживання характеризується нейтрально (т.2, а.с.38), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.2, а.с.34-35).
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без її ізоляції від суспільства.
В свою чергу, зважаючи на характер і ступень тяжкості вчиненого діяння, зокрема повне та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного злочину, активне сприяння його розкриттю, розкаяння та критичне ставлення до скоєного, що знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, при цьому покласти на останнього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.69 КК України, судом не встановлено.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний, клопотань про його обрання від сторони обвинувачення не надходило.
Крім того, суд, відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, в сумі 150 грн. 00 коп. (т.2 а.с.18).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речові докази: мобільний телефон «Meizu М3S», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у останнього, дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд (т.2 а.с.40, 45)..
Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі № 214/2563/21, провадження №1-кп/214/603/21.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1