Справа № 503/1326/21
Провадження №1-кп/503/75/21
УХВАЛА

27 жовтня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в рамках судового провадження у кримінальному провадженні № 0000367 від 20.11.2018 року, клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загнітків Кодимського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою професійно-технічною освітою, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

встановив:

Прокурор звернувся до суду з вище вказаним клопотанням, в якому просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що 19.11.2018 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , прибув до домоволодіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , куди разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі останнього привезли паливні дрова ОСОБА_11 , яка проживає у вказаному будинку зі своїм малолітнім сином.

В той час присутній в будинку ОСОБА_4 , вступив у конфлікт з ОСОБА_7 , який на той час відпочивав на дивані та не хотів допомагати розвантажувати дрова. У зв`язку з чим, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаками в область тулуба та обличчя після чого стягнувши останнього на підлогу наніс йому ще декілька ударів взутими ногами в область грудної клітки та голови.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді: комбінованої травми голови та грудної клітини з множинними переломами ребр грудини. Закритої черепно - мозкової травми з крововиливом під оболонки мозку, що призвело до розвитку шоку. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер у вище вказаному будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , від отриманих тілесних ушкоджень, які призвели до травматичного шоку.

В ході досудового розслідування було здобуто докази на підставі яких 26.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Прокурор вважає, що вина ОСОБА_4 підтверджується доказами зібраними у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування, а саме показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ; протоколами проведення слідчих експериментів за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; довідкою з Кодимської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: комбінованої травми голови та грудної клітини з множинними переломами ребр грудини, а також закритої черепно - мозкової травми з крововиливом під оболонки мозку, що призвело до розвитку шоку, що стало причиною смерті.

Ураховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за який санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, за місцем реєстрації не проживає, не працює і не навчається, веде антиморальний спосіб життя, інкримінований злочин вчинив на території, яка є прикордонною з Республікою Молдова, з 19.11.2018 року до 09.09.2021 року ухилявся від досудового слідства, внаслідок чого був оголошений в розшук, а також може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , що свідчить про наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3-4 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України: а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене прокурор вважає необхідним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як менш суровий запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам і не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні щодо вирішення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу покладалися на розсуд суду, проти задоволення клопотання не заперечували. При цьому, обвинувачений зазначив, що має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, які з ним не проживають.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень першого і другого речення ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Судом встановлено, що 26.11.2018 року у відношенні ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а 26.10.2021 року вручений обвинувальний акт з обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
09.09.2021 року о 22.40 годині ОСОБА_4 було затримано на виконання ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2021 року про надання дозволу на його затримання, а ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2021 року відносно нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.10.2021 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення про яке йдеться в пред`явленому обвинуваченні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні під час досудового розслідування доказами, а саме показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ; протоколами проведення слідчих експериментів за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; довідкою з Кодимської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: комбінованої травми голови та грудної клітини з множинними переломами ребр грудини, а також закритої черепно - мозкової травми з крововиливом під оболонки мозку, що призвело до розвитку шоку, що стало причиною смерті.

В свою чергу ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, санкція за вчинення якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, інкримінований злочин вчинив на території, яка є прикордонною з Республікою Молдова, не працевлаштований та не має законного джерела доходу, має місце проживання, яке є відмінним від місця його зареєстрованого проживання, розлучений, але має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, які з ним не проживають, внаслідок чого не має міцних соціальних зв`язків, за місцем свого проживання характеризується незадовільно, інвалідності не має, в період 19.11.2018 року до 09.09.2021 року ухилявся від досудового слідства, внаслідок чого постановою слідчого 04.12.2018 року був оголошений в розшук, в якому перебував до моменту його затримання 09.09.2021 року, у зв`язку з чим та беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, та вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку про існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що передбачені пунктами 1 і 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим прокурором не доведено існування ризиків, передбачених пунктами 4 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, оскільки відсутність працевлаштування, навчання та ведення відповідного способу життя саме по собі не підтверджує наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Для запобігання існуючим ризикам суд приходить до висновку, що необхідно обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Інший більш м`який запобіжний захід, на погляд суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно пунктів 1-2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; а також щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Ураховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, під час вчинення якого потерпілому ОСОБА_7 завдавалися тілесні ушкодження внаслідок отримання яких останній помер, то суд вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 131, 132, 177, 183, 193, 194, 196, 205, 315 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2021 року.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1