Провадження 1-кп/522/420/22
УХВАЛА
в порядку ст. 331 КПК України
01 березня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 393 КК України,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5
захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 393 КК України, ОСОБА_8 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України
Під час судового засідання, ініційовано розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, оскільки існують підстави вважати, що обвинувачені можуть порушити покладені на них процесуальні обов`язки.
Захисники заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинувачених та вважали достатнім для запобігання ризикам обрати особисте зобов`язання.
Розглядаючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою, суд встановив таке.

З урахуванням військової агресії Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, конвойний підрозділ припинив свою роботу на не доставив обвинувачених до приміщення суду. Провести судове засідання в режимі відеоконференції не має можливості з технічних причин.

Тому суд, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПКУ, розглядає дане питання, передбачене ч. 3 ст. 331 КПКУ, за такої явки сторін. Після відновлення умов життєдіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 393 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років.
Як судом було зазначено раніше, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 дає підстави вважати, що останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати потерпілих, свідків, з метою зміни ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення. З моменту вирішення питання про доцільність продовження строків, жоден ризик не зменшився і не відпав.
Також відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд бере до уваги той факт, що у ОСОБА_3 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він неодружений, місця роботи немає, викладене вище свідчить про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Окрім цього, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.

Як судом було зазначено раніше, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 дає підстави вважати, що останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В той же час, продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому в умовах військового стану, зважаючи на специфіку кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується і на тривалість фактичного обмеження особи від суспільства, на думку суду є недоцільним.
Зважаючи на наявність офіційного зареєстрованого місця проживання, суспільної потреби, та умов військового стану, суд вважає достатнім запобіжним заходом обрання особистого зобов`язання обвинуваченому.
Керуючись вимогами ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора.
Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 квітня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати, звільнивши з-під варти негайно.
Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Строк дії ухвали, складає два місяці, тобто 01.05.2022.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_10