Справа № 182/2719/21
Провадження № 1-кп/0182/820/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021 № 0000130 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, із освітою 9 класів, раніше судимий:
- 01.02.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Обвинувачення, визнане судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимими за вчинення корисливого кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 24.03.2021 приблизно о 22:50 год. знаходився в рентген кабінеті, розташованого у приміщенні КП «Нікопольська міська лікарня № 4» Нікопольської міської ради», за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 50, де на столі побачив мобільний телефон марки «Lenovo», який належить ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.03.2021 приблизно о 22:50 год., скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 вийшла зі вказаного кабінету та тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному рентген кабінеті, розташованого у приміщенні КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради», за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 50, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, викрав зі столу мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А6020а46», ринкова вартість якого, згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 138 від 13.04.2021 складає 975 грн. 00 коп. у якому була сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, на рахунку грошових коштів не було, який належить ОСОБА_5 , завдавши матеріального збитку на вказану суму. В подальшому ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що 24.03.2021 через те, що побився зі своїм знайомим, потрапив до лікарні, так як у нього були тілесні ушкодження. На той час свій телефон він загубив. Коли знаходився в лікарні, то захотів зателефонувати своїм родичам та повідомити про побиття. Після огляду лікар направив його до рентген кабінету, щоб зробити рентген голови, він зайшов до вказаного кабінету і на столі побачив мобільний телефон. Після рентгену, лаборант вийшла з кабінету. Тоді він взяв телефон і пішов на вулицю, не дочекавшись медичних документів та дозволу лікаря. А там вже пішов в сторону центрального універмагу. Вже біля центрального універмагу його затримали співробітники поліції. Мобільний телефон у нього вилучили. У нього був струс головного мозку, але медичних документів немає. У скоєному кається, дуже шкодує, що так сталося. Вважає, що так вчинив, так як був не у совсім адекватному стані після побиття. Просить не позбавляти його волі.

Позиція потерпілої

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення справи не поступало, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

Досліджені в судовому засіданні докази

Винуватість обвинуваченого, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000130:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.03.2021 ОСОБА_5 , у якому вона вказує, що 24.03.2021 приблизно о 22.50 год. невідома особа шляхом вільного доступу з рентген кабінету «Нікопольської міської лікарні № 4» по пр. Трубників, 50 у м. Нікополі таємно викрала належний їй мобільний телефон «Леново». Підозрює ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає у АДРЕСА_1 (а.п. 8);
- протоколом огляду місця події від 24.03.2021 рентген кабінету, який розташований на першому поверсі «Нікопольської міської лікарні № 4» за адресою: м. Нікополі, пр. Трубників, 50. Під час проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 9-13);
- протоколом огляду від 29.03.2021 журналу відмовлень від госпіталізації, який знаходиться у приймальному відділенні КЗ «Нікопольська міська лікарня № 4» Нікопольської міської ради» та журналу реєстрації Ro-обстежень, який знаходиться в рентген кабінеті КЗ «Нікопольської міської лікарні № 4» НМР» за адресою: м. Нікополі, пр. Трубників, 50. Так журнал відмовлень від госпіталізації, розпочатий з 13.02.2021, є медичною документацією. На сторінках 153 - 154 є запис: «№ 1769 госпіталізація хворого 24.03.2021 о 22.50 год. ОСОБА_3 , 31 рік, місце проживання: АДРЕСА_1 . Доставлений швидкою медичною допомогою. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, СГМ, підшкірна гематома правої вилиці. Залишив приймальне відділення самовільно». Також об`єктом огляду є журнал Ro-обстежень, розпочатий 02.03.2021. У верхній частині журналу є запис «№ 1100 22.50 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , пішов». Під час проведення огляду нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 14-20);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 з 4-ох осіб упізнала на фотознімку № 4 ОСОБА_3 , як чоловіка, який 24.03.2021 знаходився у рентген кабінеті та викрав належний їй мобільний телефон «Lenovo». Упізнає його за загальними рисами обличчя, розрізом очей, контуром носу, вуст, овалом обличчя. (а.п. 24-26);
-висновком судово-товарознавчої експертизи № 138 від 13.04.2021, згідно якого ринкова вартість станом на 24.03.2021 бувшого у використанні мобільного телефону «Lenovo» моделі «А6020а46», складає 975,00 грн. (а.п. 29-32).
- заявою ОСОБА_3 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення мобільного телефону «Lenovo» моделі «А6020а46» (а.п. 35);
- протоколом огляду від 25.03.2021 мобільного телефону «Lenovo» моделі «А6020а46». Передня панель мобільного телефону білого кольору, зворотна сторона сірого кольору. На момент проведення огляду, мобільний телефон знаходиться у силіконовому прозорому чохлі на поверхні якого є сліди чорно-синього кольору. Телефон включений, не має захисного паролю. IMEI (1): НОМЕР_2 , IMEI (2): НОМЕР_3 . Номер телефону НОМЕР_4 . Оглянутий мобільний телефон «Lenovo» моделі «А6020а46», вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 36-41);
- розпискою ОСОБА_5 про отримання раніше викраденого у неї мобільного телефону «Lenovo» моделі «А6020а46». (а.п. 43).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185 КК України).
Також суд враховує обставини справи, особу винного.
Так ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого, умисного кримінального правопорушення - злочину (а.п. 59), був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку, менш ніж за 2 місяці після ухвалення щодо нього обвинувального вироку, вчинив новий умисний, корисливий злочин. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 62). Є працездатною особою, однак офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, будь яких утриманців не має. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває (а.п. 60-61). Також суд враховує відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілої.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого мобільного телефону та передачу його потерпілій ОСОБА_5 пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям співробітників поліції.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
Також судом ураховується те, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі. Також, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати, до покарання за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2021 року.
З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке вчинено менш ніж за 2 місяці після ухвалення щодо ОСОБА_3 обвинувального вироку, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, недосягнення мети покарання за попереднім вироком, яким ОСОБА_3 було призначено покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo» моделі «А6020а46», IMEI (1): НОМЕР_2 , IMEI (2): НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_4 , що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи, згідно довідки, в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 міс.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2021 року та вважати засудженим ОСОБА_3 остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 днів.
Строк дії запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні скінчився.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo» моделі «А6020а46», IMEI (1): НОМЕР_2 , IMEI (2): НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_4 , що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1