Провадження № 1-кс/760/6386/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника слідчого відділення СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0003995 від 19.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій вона просить скасувати постанову начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві від 19 квітня 2021 про закриття кримінального провадження №0003995, визнати дії начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві які полягають у винесенні постанови від 19.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0003995 неправомірними та зобов`язати Солом`янське УП ГУ НП в м. Києві відновити досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003995, внесеному до ЄРДР 19.04.2019 року.

В обґрунтування свої вимог зазначає, що в провадженні Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0003995 від 19.04.2019 року, відкрите за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.245 КК України. 19 квітня 2021 року постановою начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження № 0003995 від 19.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру. Вказану постанову вважає незаконною та передчасною, оскільки в ній відсутнє обґрунтування закриття кримінального провадження. В даному кримінальному провадженні не було здійснено жодних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на належне досудове розслідування, зокрема не допитано її, як заявницю з приводу обставин, викладених у заяві, а також свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримала та просила задовольнити.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 проти задоволення скарги ОСОБА_3 заперечувала, просила відмовити у задоволенні.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0003995 від 19.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003995 від 19.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України.

19 квітня 2021 року постановою начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження № 0003995 від 19.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру.

Вказана постанова обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження нікому не повідомлено про підозру, тому слідчий прийшов до висновку, що кримінальне провадження № 0003995 від 19.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

З метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства та з метою перевірки оскаржуваної постанови на предмет її відповідності вимогам ст.110 КПК України, слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження № 0003995 від 19.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 щодо необґрунтованості постанови та її невідповідності вимогам процесуального законодавства знайшли свого підтвердження.

Так, в ході судового розгляду скарги було встановлено, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено поверхневе досудове розслідування, оскільки надані матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР, тобто з 19 квітня 2019 року органом досудового розслідування взагалі проводилися будь-які слідчі (розшукові) дії в даному кримінальному провадженні, зокрема, уповноваженим слідчим у даному провадженні не було допитано навіть саму заявницю ОСОБА_3 з приводу обставин, викладених у її заяві, не вжито жодних дій для встановлення осіб, які, за версією заявника, є причетними до вчинення даного кримінального правопорушення, не було допитано свідків, з приводу обставин, викладених у заяві, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена начальником відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві постанова від 19 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова слідчого обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим статтями 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

Щодо задоволення вимоги про визнання дій начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 неправомірними, то в цій частині скарги необхідно відмовити, оскільки статтею 307 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування.

Також не підлягає до задоволення вимога про зобов`язання відновити досудове розслідування, оскільки ч.1 ст.282 КПК України передбачає можливість відновлення лише зупиненого досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження №0003995 від 19.04.2019 року скасуванню.

Керуючись статтями 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову начальника слідчого відділення СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0003995 від 19.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України - скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1