Справа № 604/1397/18
провадження № 1-кп/598/17/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей Збаразької міської ради ОСОБА_10 , інспектора з ювенальної превенції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №604/1397/18 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 01 року позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 01 рік;
- вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 03 років позбавлення волі;
- вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2019 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі;
- вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі. Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року виконувати самостійно. Ухвалою Богунського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року визначено остаточне покарання з урахуванням вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2019 року у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі;
- вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2020 року за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до 1700 гривень штрафу. Вирок виконується самостійно,
за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Лопатичі Олевського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 01 року позбавлення волі і на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 01 рік;
- вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі;
- вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі;
- вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 02 років позбавлення волі. Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року виконувати самостійно;
- вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 03 місяців позбавлення волі,
за ч.2 ст.185 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 01 листопада 2018 року приблизно 10 години 00 хвилин, за попередньою змовою разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , 2001 року народження, зупинивши автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у їх користуванні, біля дороги на пасовищі, що поблизу с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, та підійшли до двох корів належних ОСОБА_9 породи Українська чорно-ряба молочна, і переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_9 , умисно, таємно, повторно викрали належні ОСОБА_9 дві корови породи «Українська чорно-ряба молочна», одна з яких вагою 500 кг., інша вагою 560 кг., вартістю 25,5 гривень за один кілограм живої ваги, на загальну суму 27030 гривень. При цьому, викраденні дві корови ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 помістили до кузова вищевказаного автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , після чого з викраденими коровами з місця скоєння злочину зникли, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 27030 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , та рухаючись автодорогою поблизу с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, будучи обізнаним про те, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, діючи умисно, шляхом пропозиції та переконання його у безкарності та можливості отримання грошових коштів, схилив останнього до вчинення злочину, тим самим втягнув неповнолітню особу у злочинну діяльність, а саме таємне викрадення чужого майна - двох корів породи «Українська чорно-ряба молочна» із пасовища, що поблизу с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, які належали ОСОБА_9 , що мало місце 01 листопада 2018 року.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, ч.1 ст.304 КК України, як за ознаками втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
ОСОБА_6 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково і пояснив, що він 01 листопада 2018 року, в ранкову пору, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами, з пасовища, що знаходиться поблизу с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, таємно викрали дві корови породи «Українська чорно-ряба молочна», які в подальшому помістили до автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувалися, після чого з місяця події поїхали. При цьому, він не визнає себе винним у втягненні неповнолітнього ОСОБА_6 у злочинну діяльність, а саме у вчиненні даної крадіжки, оскільки він не вмовляв неповнолітнього вчиняти її. В даний час розкаюється у вчиненій крадіжці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що він 01 листопада 2018 року, в ранкову пору, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та за пропозиції останнього вчинити крадіжку, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами, з пасовища, що знаходиться поблизу с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, таємно викрали дві корови породи «Українська чорно-ряба молочна», які в подальшому помістили до автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувалися, після чого з місяця події поїхали. В даний час він розкаюється у скоєному.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження доказами, що були дослідженні в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Так, потерпіла цивільний позивач ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 01 листопада 2018 року в першій половині дня із території пасовища, що поблизу с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, пропали належній їй дві корови породи «Українська чорно-ряба молочна», одна з яких вагою приблизно 500 кг., інша вагою приблизно 560 кг. живої ваги. В подальшому, від працівників правоохоронних органів, вона взнала, що дані корови були викрадені з пасовища та здані на м`ясокомбінат.

Протоколом огляду місця події від 01.11.2018 року, згідно з яким місцем події є територія пасовища, яка знаходиться в с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області. При огляді місця події виявлено відсутніми двох корів. При огляді було вилучено слід взуття зафіксованого в гіпсовому зліпку та слід протектора шини автомобіля на гіпсовому зліпку (т.2 а.к.п.66-72).

Протоколом огляду місця події від 02.11.2018 року, згідно з яким було проведено огляд автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Під час огляду кузова автомобіля виявлені відходи від ВРХ, що свідчить про те, що автомобіль використовувався для перевезення худоби (т.2 а.к.п.74-77).

Протоколом обшуку від 08.11.2018 року, який було проведено на території арештмайданчика Підволочиського відділення поліції, що знаходиться в смт Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, в ході якого під час обшуку виявлено в кабіні автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , дві пари чобіт, які були вилучені із даного автомобіля та поміщенні у сейф пакет (т.2 а.к.п.82-84).

Протоколом огляду від 02.11.2018 року, згідно якого проведено огляд мобільного телефону чорного кольору «Самсунг», який належить ОСОБА_14 , що добровільно видано останнім. З вказаного телефону було здійснено 4-ри скріншоти, які виявлено в Google, а саме в хронології за 01.11.2018 року, тобто де та в якому місці та в якій годині був власник телефону. Таким чином відображено годину, в якій він знаходився в с.Козярі Підволочиського району, та направлення його подальшого маршруту (т.2 а.к.п.98-104).

Висновком експерта №1.3-552/18 від 20.11.2018 року судової трасологічної експертизи, згідно якої вбачається, що:

- слід протектора шини транспортного засобу, що зафіксований в гіпсовому зліпку, який упакований в сейф-пакет з номером 0109779, що був виявлений та вилучений під час огляду місця події за фахом крадіжки великої рогатої худоби, що належить ОСОБА_9 , жительці с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, придатний для порівняння лише за загальними ознаками (характеру, типу та розмірами елементів малюнку);

- слід який виявлений та вилучений під час огляду місця події за фактом крадіжки великої рогатої худоби, що належить ОСОБА_9 , жительці с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, та зафіксований у гіпсовому зліпку надісланому на дослідження залишений шиною з таким же малюнком протектора, як і колесо марки «Continental», автомобіля гр. ОСОБА_4 , що надійшло на дослідження під номером 5673 (т.2 а.к.п.109-115).

Довідкою від 15.10.2018 року виданою ТОВ «АГРО-ПАРК», згідно якої договірна закупівельна ціна на ВРХ для розрахунків з населенням становить 25,50 грн. за 1 кг. дорослої середньої вгодованості ВРХ (т.2 а.к.п.117).

Суд не приймає до уваги покази, які були дані обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового провадження про те, що він не визнає себе винним у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.304 КК України, оскільки вінне втягував неповнолітнього ОСОБА_6 у скоєння вищевказаної крадіжки двох корів з пасовища, що поблизу с.Козярі Підволочиського району Тернопільської області, яка мала місце 01 листопада 2018 року, так як дані покази спростовуються показами, що дав в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , який ствердив, що саме на пропозицію і за наполяганням ОСОБА_4 , який запевнив його, що необхідно вчинити крадіжку з метою погашення боргу, який виник в результаті програшу останнього в азартні ігри, вони вчинили дану крадіжку. Дані пояснення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає правдивими, і такими, що об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі. При цьому, суд враховує також і ту обставину, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений, в тому числі і за ч.1 ст.304 КК України, саме за втягнення неповнолітнього ОСОБА_6 в злочинну діяльність.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому, суд враховує і пом`якшуючі його вину обставини, як те, що він частково визнав вину у скоєному, кається, відшкодував завдані злочином збитки.
Крім того, в ході судового розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_4 вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року був засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі. При цьому, ухвалою Богунського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року визначено остаточне покарання з урахуванням також і вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2019 року у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі.
Тому суд, враховуючи те, що вищевказані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим до постановлення вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в порядку, визначеному ч.4 ст.70 КК України.

Суд вважає, що вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 01 року позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 01 рік, та вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2020 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до 1700 гривень штрафу, слід виконувати самостійно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому, суд враховує і пом`якшуючі його вину обставини, як те, що вчинив злочин будучи неповнолітнім, визнав вину у скоєному, щиро кається.

Крім того, в ході судового розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_6 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року був засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 03 місяців позбавлення волі.
Тому суд, враховуючи те, що вищевказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим до постановлення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в порядку, визначеному ч.4 ст.70 КК України.

Суд вважає, що вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 01 року позбавлення волі і на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 01 рік, слід виконувати самостійно.
Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди в частині позовних вимог до ОСОБА_4 слід залишити без розгляду. При цьому суд враховує те, що позивач ОСОБА_9 під час розгляду справи в суді просила суд залишити її позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_4 , оскільки останній частково відшкодував їй завдану моральну та матеріальну шкоду.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_6 в її користь 22500 гривень завданої матеріальної шкоди та 2500 гривень завданої моральної шкоди слід задовольнити частково.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_9 в частині стягнення завданої матеріальної шкоди, суд виходив з того, що вказаний позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 13515 гривень завданої матеріальної шкоди, а саме документально підтвердженої половини вартості двох викрадених корів. При цьому, суд бере до уваги довідку від 15.10.2018 року, що видана ТОВ «АГРО-ПАРК», згідно якої договірна закупівельна ціна на ВРХ для розрахунків з населенням становить 25,50 грн. за 1 кг. дорослої середньої вгодованості ВРХ (т.2 а.к.п.117).
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_9 в частині стягнення з ОСОБА_6 завданої моральної шкоди, суд приходить до висновку, що його слід задовольнити, стягнувши з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 2500 гривень завданої моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання потерпілої, порушення її нормальних життєвих стосунків з оточуючими, пережитий психологічний стрес внаслідок втрати її власності, а тому вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_9 саме 2500 гривень.

Напідставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.304 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання ОСОБА_4 у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим покаранням, що призначене за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 рок та ухвалою Богунського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 06 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27 березня 2019 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Зарахувати в строк відбутого покарання за даним вироком частково відбуте покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року та ухвалою Богунського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року.
Вироки Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року та Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2020 року щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим покаранням, що призначене за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 03 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 березня 2019 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Зарахувати в строк відбутого покарання за даним вироком частково відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року.
Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року щодо ОСОБА_6 виконувати самостійно.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_9 (зареєстроване місце проживання с.Козярі Тернопільського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_3 ) 13515 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень завданої матеріальної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень завданої моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в користь держави 1000 гривень за проведену судову трасологічну експертизу за №1.3-552/18 від 20.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь держави 430 гривень за проведену судову трасологічну експертизу за №1.3-552/18 від 20.11.2018 року.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», р.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , що був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 листопада 2018 року.

Речові докази по справі, а саме:

- автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «208-D», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_12 , і який знаходиться відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року на зберіганні у ОСОБА_12 , повернути ОСОБА_12 , як власнику;

- мобільний телефон марки «Самсунг», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_6 , як власнику;
- дві пари чобіт, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів відділення поліції №5 (м.Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, піддати знищенню.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1