Справа №705/1171/22
1-кс/705/198/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2022 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 14.03.2022,

ВСТАНОВИВ:
17.03.2022 старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 14.03.2022.

Із клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 10 год. 00 хв. 11.03.2022 по 13.03.2022 невідома особа, в період запровадження на території України воєнного стану в зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з сумки чорного кольору, виготовленої з тканини, яка знаходилась в одній з кімнат житлового будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таємно викрала грошові кошти в іноземній валюті, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сума матеріального збитку встановлюється.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 14.03.2022, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

14.03.2022 оперативному підрозділу ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надане доручення в порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення особи, причетної до вчинення вказаного злочину, встановлення осіб, яким відомо про вчинення злочину, та допиту їх в якості свідків.

15.03.2022 було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який пояснив, що він являється членом церкви «п`ятидесятників» по вул. Пілотів, 17 у м. Умань, та його знайомий ОСОБА_10 відповідає за надходження коштів, пожертв та гуманітарної допомоги від осіб, у тому числі з інших країн. З часом він зрозумів, що ОСОБА_7 та його зять використовують кошти, що надходять, на власні потреби. 24.02.2022 він з ОСОБА_11 поїхали в м. Бровари, щоб забрати документи з квартири його зятя ОСОБА_12 , який відпочивав за кордоном, та коли приїхали додому в АДРЕСА_1 , то ОСОБА_11 заховав речі, що забрав з квартири зятя, в його кімнаті, де він тимчасово проживав на час війни. Після чого протягом кількох днів він намагався з`ясувати в ОСОБА_11 з приводу коштів, які надійшли з Німеччини, але останній ухилявся від відповіді. 11.03.2022 близько 14 год. він залишився сам у будинку по АДРЕСА_1 та вирішив знайти документи, які вони забрали з м. Бровари, оскільки запідозрив, що це можуть бути грошові кошти. В одній з кімнат він віднайшов сховище, в якому зберігалися грошві кошти в доларах та євро, він взяв дані гроші, щоб роздати їх людям під час війни, та поїхав у м. Одеса. Точна кількість грошових коштів, які він викрав, йому невідома.

15.03.2022 ОСОБА_9 добровільно видів працівникам поліції грошові кошти.

16.03.2022 вказані грошові кошти були оглянуті, визнані в якості речових доказів та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, виникає необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, добровільно видані ОСОБА_9 , які можуть використовуватись у кримінальному провадженні як докази, з метою їх збереження як речових доказів.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 клопотання підтримала, просила суд його задовольнити. Вказала, що накладення арешту на майно потрібно для збереження грошових коштів як речових доказів, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Представники власника майна ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні клопотання. Вказали, що грошові кошти є власністю потерпілого, який на даний час проживає в іншій країні, та накладення на них арешту буде порушувати права потерпілого. Крім того, вказали, що стороною обвинувачення не наведені жодні ризики, наявність яких зумовлює накладення арешту на майно у кримінальному провадженні. Також просили суд зобов`язати слідчих СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повернути потерпілому ОСОБА_8 або його представнику добровільно видані ОСОБА_9 грошові кошти, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000322 від 14.03.2022.

Слідчий суддя, вислухавши старшого слідчого та представників власника майна, дослідивши матеріали клопотання, встановив таке.

14.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що в період часу з 10 год. 00 хв. 11.03.2022 по 13.03.2022 невідома особа в період запровадження на території України воєнного стану в зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із сумки чорного кольору, виготовленої з тканини, яка знаходилась в одній з кімнат житлового будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таємно викрала грошові кошти в іноземній валюті, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сума матеріального збитку встановлюється. Відомості були внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.03.2022 ОСОБА_9 добровільно видів працівникам поліції грошові кошти у валюті, купюрах та номіналом, що зазначені у постанові старшого слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 16.03.2022 про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження предметів в якості речових доказів.

Згідно з вимогами статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У клопотанні старшим слідчим не зазначені підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, та не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права потерпілого як арешт вилучених грошових коштів.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вилучені грошові кошти не відповідатиме завданням кримінального провадження, засадам розумності та співмірності обмеження права власності.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого задоволенню не підлягає.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання представників потерпілого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зобов`язання слідчих СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повернути потерпілому ОСОБА_8 або його представнику добровільно видані ОСОБА_9 грошові кошти, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000322 від 14.03.2022.

Керуючись ст. ст. 100, 170-173, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 або іншого слідчого, який входить у групу слідчих у вказаному кримінальному провадженні, повернути потерпілому ОСОБА_8 або його представнику добровільно видані ОСОБА_9 грошові кошти, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000322 від 14.03.2022, у валюті, купюрах та номіналом, що вказані у постанові старшого слідчого Уманського районного управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 16.03.2022 про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження предметів в якості речових доказів.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення можуть бути подані апеляційні скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1