Справа №766/3439/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу (з дислокацією у м.Херсон) Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні - начальник відділу прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и л а :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сімферополь, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтування клопотання:

3 відділом (з дислокацією у м. Херсон) слідчого управління Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 08.02.2021 за підозрою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сімферополь, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушень, ч.2 ст.28, ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України.

В ходi досудового розслiдування встановлено, що ОСОБА_5 будучи громадянкою України, перебуваючи з 01.10.2010 у складі виборчої комісії АР Крим, завідомо знаючи про незаконність прийнятої 06.03.2014 постанови Верховної ради Автономної Республіки, що була підписано її Головою ОСОБА_6 «Про проведення загальнокримського референдуму», якою було передбачено входження до складу Російської Федерації в якості суб`єкта Російської Федерації, призначення на 16.04.2014 загальнокримського референдуму (включаючи м. Севастополь), в якому, серед іншого, було поставлене питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації на правах її суб`єкта, тобто таке, яке стосується зміни меж території та державного кордону України, що не входить, у відповідності до Конституції України, законів України та Конституції Автономної Республіки Крим до відання АР Крим, створення Комісії Автономної Республіки Крим з проведення вищевказаного референдуму, покладення на неї обов`язків по проведенню загальнокримського референдуму та звернення до президента РФ ОСОБА_7 та Федеральних Зборів Державної Думи РФ щодо початку процедури входження до складу Російської Федерації в якості її суб`єкту, а також що рішення про проведення вказаного референдуму було зупинено постановами Вищого адміністративного суду України, надаючи допомогу офіційним представникам Російської Федерації в підривній діяльності проти України на шкоду її суверенітетові та територіальній цілісності, погодилась стати членом «Виборчої Комісії Республіки Крим» з проведення вищевказаного загальнокримського референдуму, у склад якої разом з нею увійшли ОСОБА_8 (голова Комісії), ОСОБА_9 (заступник голови Комісії), ОСОБА_10 (секретар комісії), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (члени комісії).

Після забезпечення та проведення незаконного референдуму та виборів до органів місцевого самоврядування та законодавчих органів на території АР Крим ОСОБА_5 , будучи членом «Виборчої Комісії Республіки Крим», усвідомлюючи незаконну окупацію АР Крим та спроби країни-окупанта легітимізувати анексію півострова та розуміючі, що його злочинні дії порушують Конституцію та закони України, а також основні принципи та норм міжнародного права, Статуту ООН, Гельсінського Заключного акту, Будапештського меморандуму 1994 року, Резолюції Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України № 68/262, громадянка ОСОБА_5 і фактично являють собою підривну діяльність проти України, продовжила свою злочину діяльність та забезпечила проведення виборів до Державної Думи Російської Федерації 18.09.2014, керуючись при цьому незаконними та нечинними на території України законодавчими актами, а саме Конституцією Російської Федерації, закону «Про вибори депутатів Державної Думи Федерального Зібрання Російської Федерації».

За результатами проведених незаконних виборів 18.09.2016 від АР Крим до Державної Думи Федерального Зібрання Російської Федерації пройшли наступні громадяни України: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .

Окупаційною владою зазначені вибори були визнанні дійсними, про що було складено протокол центральної виборчої комісії Російської Федерації про результати виборів по федеральному виборчому округу від 22.09.2016, на основі протоколів і рішень окружних виборчих комісій про результати виборів по одномандатним виборчим округам.

У подальшому ОСОБА_5 продовжила свою роботу в незаконно створеній «Виборчій Комісії Республіки Крим», чим забезпечила функціонування незаконно створеного органу та сприяла представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

Продовжуючи свою злочину діяльність, будучи громадянкою України, ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконну окупацію АР Крим та спроби країни-окупанта легітимізувати анексію півострова та розуміючі, що його злочинні дії порушують Конституцію та закони України, а також основні принципи та норм міжнародного права, Статуту ООН, Гельсінського Заключного акту, Будапештського меморандуму 1994 року, Резолюції Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України № 68/262, забезпечила проведення на тимчасово окупованій території АР Крим виборів президента Російської Федерації, що відбулися 18.03.2018, керуючись при цьому незаконними та нечинними на території України законодавчими актами, а саме Конституцією Російської Федерації, законом «Про вибори президента Російської Федерації».

Окупаційною владою зазначені вибори були визнані дійсними, про що було складено відповідний протокол центральної виборчої комісії Російської Федерації. При цьому, проведення вказаних виборів явно шкодило суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України і являло собою підривну діяльність Російської Федерації проти України.

Продовжуючи свою діяльність, громадянка України ОСОБА_5 , діючи на виконання спільного злочинного умислу щодо проведення незаконних виборів депутатів «Державної Ради Республіки Крим та представницьких органів муніципальних утворень Республіки Крим» другого скликання, керуючись незаконно прийнятими законодавчими документами: «Конституцією Республіки Крим» від 11.04.2014, Федеральним законом від 12 червня 2002 року № 67-ФЗ «Про основні гарантії виборчих прав і права на участь у референдумі громадян Російської Федерації», «Закону Республіки Крим» від 26 лютого 2019 року № 572?ЗРК / 2019 «Про вибори депутатів Державної ради Республіки Крим», виконуючи обов`язки члена виборчої комісії з вирішальним голосом, забезпечила проведення 08.09.2019 виборів депутатів до «Державної Ради Республіки Крим та представницьких органів муніципальних утворень Республіки Крим» другого скликання, у результаті чого було незаконно обрано 75 «депутатів»: 50 «депутатів» по «республіканському виборчому округу» і 25 «депутатів» в «одномандатних виборчих округах».

Окупаційною владою зазначені вибори були визнані дійсними, про що було складено постанова «виборчої комісії Республіки Крим» № 33/285-2 від 11.09.2019 про результати виборів депутатів Державної Ради Республіки Крим другого скликання 08.09.2019, на основі протоколів і рішень окружних виборчих комісій про результати виборів по одномандатним виборчим округам. При цьому, проведення вказаних виборів явно шкодило суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України і являло собою підривну діяльність Російської Федерації проти України.

Продовжуючи свою злочину діяльність та на виконання Указу президента РФ № 367 від 17.06.2021 «О назначении выборов депутатов Государственной Думы Федерального Собрания Российской Федерации нового созыва», громадянка України ОСОБА_5 , діючи на виконання спільного злочинного умислу з представниками Російської Федерації щодо проведення на тимчасово окупованій території АР Крим незаконних виборів депутатів до Державної думи РФ, надаючи допомогу офіційним представникам Російської Федерації в підривній діяльності проти України на шкоду її суверенітетові та територіальній цілісності, здійснила дії направлені на організацію та проведення незаконних виборів на території півострову Крим.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 у період з 17.06.2021 по 19.09.2021, виконуючи обов`язки члена виборчої комісії «Республіки Крим з правом вирішального голосу», організувала та забезпечила проведення на тимчасово окупованій території АР Крим 19.09.2021 незаконних виборів депутатів до Державної думи Російської Федерації. При цьому, проведення вказаних виборів явно шкодило суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України і являло собою підривну діяльність Російської Федерації проти України.

З огляду на викладене, 09.09.2019 у вказному кримінальному провадженнi складено письмове повiдомлення про пiдозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Сімферополь, громадяниці України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненнi злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 109, ч. 1 та ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

23.09.2021 у зв`язку із отриманням нових фактичних даних стосовно обставин вчинення злочину та отриманням відповідних доказів, що підтверджують її умисну протиправну діяльність складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, ч.1 та ч.3 ст.109, ч.1 та ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_5 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході даного провадження.

23.10.2019 у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме ОСОБА_5 оголошена у розшук.

На виконання вимог ст.135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на ТОТ АР Крим повістки про виклик її до прокуратури АР Крим та слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, також повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також копія повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 було направлено на офіційну електрону пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою вручення його підозрюваній, яка проживає на тимчасово окупованій території АР Крим.

На даний час встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу, вказане свідчить про існування ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду, а також продовжує вчиняти кримінальне правопорушення .

Разом із тим, у випадку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , остання, перебуваючи на волі, буде перешкоджати встановленню істини, ухилятиметься від явки, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, здійснюватиме вплив на свідків.

За таких обставин підозрювана ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним ризикам, оскільки підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування на ТОТ АР Крим, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також те, що існують підстави для тримання підозрюваного під вартою.

Доводи сторін:

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, зазначивши, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Підозрювана до суду не доставлена. Але згідно доданих до клопотання документів вона оголошена у розшук, а тому відповідно до ч.6 ст.193КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід без участі підозрюваної.

Мотивація суду:

Дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст.131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч.6 ст.193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини:

-чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку;

-чи наявна обґрунтована підозра;

-чи наявні ризики кримінального провадження;

-чи оголошена особа в міжнародний розшук або виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Щодо наявності у ОСОБА_5 статусу підозрюваної

З поданого клопотання, вбачається, що сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної як особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок місцезнаходження особи на ТОТ АР Крим, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Згідно з ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. В свою чергу, порядок здійснення повідомлень передбачений ст.135 КПК України.

За змістом ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).

Частина 8 вказаної статті визначає, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 09 вересня 2019 року було складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

У зв`язку із перебування (проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 ) на ТОТ АР Крим та неможливістю вручення їй повідомлення про підозру особисто у день його складення органом досудового розслідування у порядку, передбаченому ч.1 ст.42 та ч.8 ст.135 КПК України, вжито передбачених заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

На виконання вимог ст.135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на ТОТ АР Крим повістки про виклик її до прокуратури АР Крим та слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, також повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також копія повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 було направлено на офіційну електрону пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою вручення його підозрюваній, яка проживає на тимчасово окупованій території АР Крим.

З відповіді на доручення слідчого встановлено, що ОСОБА_5 з 15.03.2014 року державний кордон України та адміністративний кордон з ТОТУ АР Крим не перетинала, постійно проживає на ТОТУ АР Крим та періодично виїжджає на материнкову частину РФ.

Будь-які інші відомості щодо наявності у ОСОБА_5 нерухомого майна, членів сім`ї на території України чи мобільного телефону у слідчого відсутні.

Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 09.09.2019 року у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, чим виконав вимоги ч.1 ст.278, ч.ч.2, 8 ст.135 КПК України.

До цього слід додати, що зважаючи на приписи ст.42, 135 КПК України, дотримання прав особи, яка тимчасово не проживає за місцем реєстрації або переховується від органів досудового розслідування, полягає не в обов`язку інших осіб, якими отримано процесуальний документ, призначений для неї, повідомити про надходження процесуального документу, а в тому, що про наявність таких документів особа може дізнатися не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел. Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що набуття процесуального статусу підозрюваного пов`язується не з самим фактом обізнаності особи про наявне щодо неї досудове розслідування, а з діями, які відповідно до кримінального процесуального закону має вчинити слідчий, прокурор. В даному випадку вжитих представниками сторони обвинувачення заходів достатньо для того, щоб приписи закону стосовно належного повідомлення особі про підозру вважалися такими, що виконані з достатньою ретельністю.

23 вересня 2021 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_5 має у кримінальному провадженні № 000007 процесуальний статус підозрюваного і тому слідчий суддя може вирішувати питання про обрання запобіжного заходу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України. Зі вказаних злочинів найтяжчим є злочин передбачений ч.1 ст.111 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення - ч.1 ст.111 КК України, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п.55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, а саме

- у повторному вчиненні умисних дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади за попередньою змовою групою осіб з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.109 КК України;

- в умисних діях, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.110 КК України;

- у державній зраді - діянні, умисно вчиненим громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, а саме протоколом огляду від 15.09.2014, відповідно до якого на території АР Крим організовано проведення незаконних виборів; - протоколом огляду від 16.09.2014, відповідно до якого на території АР Крим організовано проведення незаконних виборів; - відповіддю на доручення від 06.10.2014, відповідно до якого ОСОБА_29 була членом «ЦВК Республіки Крим» під час проведення незаконних виборів до «Державної ради Республіки Крим»; - протоколом огляду від 06.10.2014, відповідно до якого ОСОБА_5 є членом «ЦВК Республіки Крим»; - протоколом огляду від 24.04.2017, відповідно до якого встановленні члени незаконно створеної «Центральної виборчої комісії Республіки Крим» до складу якої входить ОСОБА_5 ; - протоколом огляду від 26.04.2017 відповідно до якого встановленні члени незаконно створеної «Центральної виборчої комісії Республіки Крим» до складу якої входить ОСОБА_5 ; - протоколом огляду від 26.08.2019 відповідно до якого встановленні члени незаконно створеної «Центральної виборчої комісії Республіки Крим» до складу якої входить ОСОБА_5 ; - протоколом огляду від 02.10.2019, відповідно до якого на офіційну електрону пошту «ЦВК Республіки Крим» скеровано копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування (обрання) запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про обрання запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Так, за версією досудового розслідування, яка узгоджується з дослідженими матеріалами, ОСОБА_5 могла вчиняти дії з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, також, щодо зміни меж території та державного кордону України, надавати іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

-продовжити вчиняти кримінальні правопорушення;

-незаконно впливати на свідків.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України. Зі вказаних злочинів найтяжчим є злочин передбачений ч.1 ст.111 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є:

-характер злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 (злочин проти основ національної безпеки України);

-наявність доказів вказують на причетність ОСОБА_5 до вказаних злочинів;

-наявність у підозрюваної документів для виїзду за кордон;

-соціальні зв`язки на території України (відсутні, рідні проживають на ТОТ АР Крим).

Крім того, зважаючи на таке довготривале перебування підозрюваної в розумінні КПК України за межами України, слідчий суддя приходить до висновку, що вона має достатні фінансові ресурси для того, щоб забезпечити таке своє перебування. Отже, співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому після затримання, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, обрання до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Ризик продовження вчинення кримінального правопорушення, є частково обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 до цього часу займає посаду т.зв. «внештатного советника заместителя Председателя Государственного Совета Республики Крым», посвідчення № НОМЕР_1 .

Необгрунтованим є ризик впливу на свідків, оскільки у клопотанні для обґрунтування підозри не зазначено жодного свідка.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що частина ризиків (переховування, продовження вчинення кримінального правопорушення), на яких наголошує сторона обвинувачення, наявні в цьому кримінальному провадженні. Отже, на даному етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо перебування підозрюваної на тимчасово окупованій території України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 проживає на тимчасово окупованій території АР Крим (АР Крим, м.Сімферополь, вул..Тополева, буд.87).

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається. (ч.4 ст.197 КПК України).

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшла до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 . Окремо слід зауважити, що згідно зі ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193-196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після її затримання, не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1