Справа № 522/9544/16-к
Провадження № 1-кп/522/2460/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 0004683 від 19.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, неодноразово не прибував у судові засідання, про причини не явки суду не повідомляв, під час судового розгляду вже оголошувався у розшук, однак після обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до суду він не з`являвся, тому існує ризик, що обвинувачений буде переховуватись від суду.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив обрати інший запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, за яке передбачено покарання у тому числі у виді позбавлення волі на строк до семи років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; офіційно не працевлаштованого, постійних джерел та доходів не має, що в свою чергу, на даній стадії кримінального провадження, може свідчити про його схильність до вчинення злочинів, вчинення спроб ухилитись від суду та продовжити злочинну діяльність.

Зазначені обставини свідчать про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та продовження нею злочинної діяльності, та які є доведеними прокурором.

Крім того, судом враховується, що 14.09.2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений неодноразово не прибував у судові засідання, про причини не явки суду не повідомляв, під час судового розгляду вже оголошувався у розшук, однак після обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до суду він не з`являвся, та у судове засідання був доставлений примусово на підставі виконання ухвали суду від 14.09.2021 року, тому існує ризик, що обвинувачений буде й надалі переховуватись від суду.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховатися від суду та продовжити свою злочинну діяльність, що було доведено прокурором в судовому засіданні та не спростовано стороною захисту.

Вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що на даній стадії кримінального провадження справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, були доведені прокурором, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження щодо неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, дають суду підстави вважати необґрунтованими доводи сторони захисту, що наявність у обвинуваченого роботи, сім`ї та дітей є беззаперечним стримуючим фактором для того щоб ОСОБА_5 не ухилявся від суду, оскільки як було встановлено суду, обвинувачений, не зважаючи на такі факти до суду не з`являвся, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

За таких обставин клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

При цьому, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Вирішуючи у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України питання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України,

УХВАЛИВ:

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 лютого 2022 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя:

29.12.2021