Справа № 186/1344/21
Провадження № 1-кс/0186/34/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2022 р. м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

старшого слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000173 від 11 жовтня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Павлограді, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА:
09 лютого 2022 року старший слідчий відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10 жовтня 2021 року в вечірній час доби (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись у с.Миколаївці, Синельниківського району, Дніпропетровської області, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, які знаходяться на території Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, для власних потреб, домовились про спільну, узгоджену, заздалегідь сплановану, протиправну діяльність, направлену на досягнення єдиного злочинного результату відомого кожному з них, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

11 жовтня 2021 року, приблизно в період часу з 07.00 по 08.00 годину, з метою реалізації вищевказаного злочинного наміру, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , узявши з собою бензопили марки CRAFT-TEC CT-5000 та GRUNHELM GS5200М, приїхали на автомобілі ВАЗ 21063 реєстраційний № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , до полезахисної лісової смуги, загальною площею 4,4139 га, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, на західній околиці с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області кадастровий номер: :02:001:0251, та згідно ст.4 Лісового кодексу України відноситься до захисних лісових насаджень лінійного типу, де умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, порушуючи встановлений законом порядок охорони, раціонального використання лісових насаджень, без спеціального на те дозволу, в порушення статей 4, 69 Лісового кодексу України, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом, не маючи відповідного документа - лісорубного квитка або ордеру, виданого уповноваженим органом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою бензопил здійснили незаконну порубку, а саме відділили від кореня до ступеня припинення росту 17 (сімнадцять) сироростучих дерев, порід «Ясен, Акація, Шовковиця, Груша» та 3 (три) сухостійних дерева порід «Акація, Груша», тобто спилявши дерева з наступними діаметрами стволів в області пня:

-«Ясен»: 10 см - 1 дерево, 30 см - 2 дерева, 32 см - 1 дерево, 37 см - 1 дерево, 44 см - 1 дерево;

-«Акація»: 14 см - 1 дерево сухостійне, 16 см - 1 дерево, 20 см - 1 дерево сухостійне, 21 см - 1 дерево, 25 см - 1 дерево, 30 см 2 дерева, 34 см 1 дерево, 40 см 2 дерева;

-«Шовковиця»: 16 см - 2 дерева;

-«Груша»: 30 см - 1 дерево, 30 см - 1 дерево сухостійне.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , о 10.50 годині продовжили розпилювати повалені стволи дерев на частини, збирати та складати їх до купи для подальшого їх перевезення та в цей час були зупинені працівниками відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

У результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які виразилися в незаконній порубці дерев в захисних лісових насадженнях, було припинено зростання 17 (сімнадцяти) сироростучих дерев, порід «Ясен, Акація, Шовковиця, Груша» та 3 (три) сухостійних дерева, порід «Акація, Груша», чим спричинено державі, в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області матеріальну шкоду в сумі 99 724,70 гривень, яка завдана державним, громадським інтересам, навколишньому природному середовищу, в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, та відповідно до примітки ст.246 КК України спричинила тяжкі наслідки, оскільки вказаний матеріальний збиток у 88 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 2021 рік.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліс тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 39 Лісового кодексу України ліси України за екологічним і соціально-економічним значенням та залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на захисні ліси (виконують переважно водоохоронні, ґрунтозахисні та інші захисні функції).

Відповідно до пункту 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16 травня 2007 року, до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, в тому числі, лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги, державні захисні лісові смуги, лісові смуги уздовж забудованих територій населених пунктів).

Крім того, статтею 60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що особливій охороні підлягають природні території та об`єкти, що мають велику екологічну цінність, як унікальні та типові природні комплекси, для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних процесів і явищ.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується по ч.4 ст.246 КК України - незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, вчинена за попередньою змовою групою осіб, якщо вона спричинила тяжкі наслідки.

Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, тому після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , являється мешканцем м.Павлограда, Дніпропетровської області, йому відоме місце проживання інших підозрюваних в провадженні та свідків, тому, знаючи місце їх знаходження, може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 ніде не працює, не перебуває на соціальному забезпеченні, тому з метою наживи може вчинювати нові злочини, пов`язані з незаконною порубкою дерев, у зв`язку з чим потребує вжиття до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Старший слідчий та прокурор клопотання підтримали, просять його задовільнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими старший слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, дійшла наступного висновку.

Відповідно ст.178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод (свободи пересування та вільного вибору місця перебування) осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень.

Застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні повинно відповідати не лише вимогам гл. 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи», а й положенням ст.132 КПК України «Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження». Згідно ч. 3 згаданої статті, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (у тому числі й будь-якого запобіжного заходу) не допускається, якщо дізнавач, слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.299 КПК України під час досудового розслідування кримінальних проступків, як тимчасовий запобіжний захід, застосовується затримання особи на підставах та в порядку, визначених цим Кодексом, а також такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та особиста порука.

Підозрюваному роз`яснюється його обов`язок з`явитися за першим викликом до дізнавача, прокурора або суду.

Відповідно до вимог даної статті, слідчий суддя з`ясувала, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, і по даному факту проводиться досудове розслідування.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 вищевказаного злочину.

У відповідність ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів підозри ОСОБА_5 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, який є тяжким та за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, те, що він одружений, має постійне місце проживання, не має осіб на утриманні, є особою з інвалідністю, не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у даному кримінальному провадженні, так як особисто з ними знайомий, вчинити інший злочин з корисливих мотивів, оскільки не має засобів для існування та стійких соціальних зв`язків, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає задоволенню, до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язавши підозрюваного не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора та суду за його викликом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 205, 299, 309, 369-372 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання старшого слідчого відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного - ОСОБА_5 , - задовільнити.
Застосувати до підозрюваного - ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на один місяць п`ятнадцять днів з моменту оголошення ухвали, тобто з 09 лютого 2022 року по 24 березня 2022 року включно - в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному - ОСОБА_5 , його обов`язок з`являтися за першим викликом до старшого слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: з м.Павлограда, Дніпропетровської області, без дозволу старшого слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти старшого слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Повідомити ОСОБА_5 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_4 , в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження, а, якщо справа перебуватиме в провадженні суду, - на прокурора.
Роз`яснити учасникам процесу, що висловлені в ухвалі висновки про будь-які обставини щодо суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду, а для слідчого/прокурора під час цього (іншого) кримінального провадження.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється/обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «09» лютого 2022 року о «_____» годині «____» хвилин.
_____________________ ОСОБА_5