Справа № 465/7791/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/930/21 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 18.05.2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.15- ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяців.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.11.2019 та за даним вироком, остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 26.06.2020 року, з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку суду, близько 12:00 год., 07.10.2018, ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, шляхом взлому навісного замка проник у підвальне приміщення, яке перебуває у користуванні ОСОБА_10 , з якого викрав: електродриль марки «DWT», вартістю 300 грн.; кутову шліфувальну машинку марки «DWT» модель WS-150D серійний номер 051, вартістю 600 грн.; кутову шліфувальну машинку марки «Євротек», вартістю 400 грн., на загальну суму 1300 грн. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Окрім того, 23.10.2018 близько 10:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, шляхом взлому завіс дверей проник у приміщення підвалу, яке перебуває у користуванні ОСОБА_11 , звідки викрав електричну дриль синього кольору вартістю 300 грн., люстру вартістю 50 грн., телевізійну антену вартістю 100 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 450 грн. Однак, ОСОБА_7 не вчинив усіх дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені мешканцями будинку АДРЕСА_4 .

Окрім цього, 26 червня 2020 року, близько 04:30 год, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму дерев`яних дверей проник у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_5 , звідки викрав шліфувальну машину «ТЕСFORM», вартістю 116,67 грн.; шуруповерт «ВОSСН РRОFЕSSІОNАL», вартістю 583,33 грн.; шліфувальну машинку «VЕRТО», вартістю 300,00 грн.; електродриль «WIERTARKA UDAROWA», вартістю 240,00 грн; газовий котел «Viessmann 100 WH1B», вартістю 8300,00 грн., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 9 540,00 грн. Однак, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками патрульної поліції..

Не погоджуючись із даним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить, вирок Франківського районного суду м. Львова від 18.05.2021 стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених за цим вироком та вироком Личаківского районного суду м. Львова від 26.11.2019 покарань, призначити ОСОБА_13 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.11.2019 та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що 26.11.2019 ОСОБА_14 засуджено Личаківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, кримінальні правопорушення за вироком суду від 18.05.2021, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_15 вчинено 07.10.2018 та 23.10.2018, тобто до ухвалення зазначеного вироку, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України -26.06.2020, після ухвалення вказаного вироку. Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню. Суд при призначенні ОСОБА_13 покарання повинен був спочатку призначити покарання окремо за ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, потім, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю даних кримінальних правопорушень, після цього, з урахуванням вироку Личаківського районного суду м. Львова від 26.11.2019, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, потім призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України та, після чого, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком від 26.11.2019 та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора, який підтримав вимоги і доводи своєї апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які просили залишити вирок без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримані.

У відповідності до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Так, апеляційним судом встановлено, що , близько 12:00 год., 07.10.2018, ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, шляхом взлому навісного замка проник у підвальне приміщення, яке перебуває у користуванні ОСОБА_10 , з якого викрав: електродриль марки «DWT», вартістю 300 грн.; кутову шліфувальну машинку марки «DWT» модель WS-150D серійний номер 051, вартістю 600 грн.; кутову шліфувальну машинку марки «Євротек», вартістю 400 грн., на загальну суму 1300 грн. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Окрім того, 23.10.2018 близько 10:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, шляхом взлому завіс дверей проник у приміщення підвалу, яке перебуває у користуванні ОСОБА_11 , звідки викрав електричну дриль синього кольору вартістю 300 грн., люстру вартістю 50 грн., телевізійну антену вартістю 100 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 450 грн. ОСОБА_7 не вчинив усіх дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені мешканцями будинку АДРЕСА_4 .

Окрім цього, 26 червня 2020 року, близько 04:30 год, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму дерев`яних дверей проник у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_5 , звідки викрав шліфувальну машину «ТЕСFORM», вартістю 116,67 грн.; шуруповерт «ВОSСН РRОFЕSSІОNАL», вартістю 583,33 грн.; шліфувальну машинку «VЕRТО», вартістю 300,00 грн.; електродриль «WIERTARKA UDAROWA», вартістю 240,00 грн; газовий котел «Viessmann 100 WH1B», вартістю 8300,00 грн., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 9 540,00 грн. ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками патрульної поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15- ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 185, ч. 3 ст. 185 КК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, тяжкість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та його ставлення до вчиненого, міра покарання за ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі, а за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 2 місяці позбавлення волі є достатньою для досягнення мети покарання, застосовуваного до обвинуваченого.

Одночасно, як випливає з матеріалів кримінального провадження, 26.11.2019 ОСОБА_14 засуджено Личаківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, кримінальні правопорушення за вироком суду від 18.05.2021, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_15 вчинено 07.10.2018 та 23.10.2018, тобто до ухвалення зазначеного вироку, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України -26.06.2020, після ухвалення вказаного вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Відповідно до роз`яснення, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, слід враховувати, крім даних про особу й обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_16 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умови реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільств, дане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами прокурора, викладеними в його апеляційній скарзі та вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити, а вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок.

Керуючись ст.ст. 405,407, 409,413, 419, 420, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Франківського районного суду м. Львова від 18.05.2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених за цим вироком та вироком Личаківского районного суду м. Львова від 26.11.2019 покарань, призначити ОСОБА_13 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.11.2019 та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі
У решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4