ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/3413/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/2144/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 03 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000448 від 02.11.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 03 листопада 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000448 від 02.11.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121КК України.
Згідно оскаржуваної ухвали застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів - до 31 грудня 2021 року включно.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилається на те, що вважає, що судом першої інстанції порушені норми КПК України та неповністю досліджені обставини, дослідження яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а прокурором та слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що стороною обвинувачення не доведено, до ОСОБА_6 буде якимось чином перешкоджати слідству, вчинювати нові злочини, впливати на свідків, тощо. Зауважує, що ОСОБА_6 має місце реєстрації, раніше не судимий, на цей час офіційного місця роботи не має, перебиваючись тимчасовими заробітками. Також зазначає, що клопотання не містить обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В судове засідання апеляційного суду прокурор та захисник, які, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явилися. Надали до суду заяви, в яких просять розглядати апеляційну скаргу без їх участі.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора та захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 02.11.2021 за № 0000448, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України.
За результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 03.11.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
02.11.2021 о 17.30 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
03.11.2021 старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області з клопотанням, погодженим із прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто.
Клопотання обґрунтовано тим, що 02.11.2021 близько 03.00 години, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю своїй рідній матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в коридорі житлового будинку за вказаною адресою, наніс ОСОБА_10 одного удару кулаком правої руки у ділянку носу, від якого вона не втримала рівновагу та впала на підлогу, після чого продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 наніс ще декілька ударів руками та ногами по обличчю та голові ОСОБА_10 , в результаті чого, відповідно до довідки лікаря від 02.11.2021, заподіяв ОСОБА_10 , наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, субдеральну гематому, закритий перелом кісток носа, з яких субдеральна гематома по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Слідчий посилалася на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зазначив, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:
- можливість підозрюваним вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, враховуючи, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі строком від 5 до 8 років;
- також існує ризик незаконно впливати на потерпілу, оскільки йому відомо місце її проживання
- крім того, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря психіатра з психічним захворюванням, що свідчить про наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Крім того, 02.11.2021 року зі служби 102 на ОСОБА_6 надходили неодноразові виклики щодо його агресивного стану в різних громадських місцях, в тому числі біля дитячого будинку.
Отже, слідчий вважає, що стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя вважав встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, особу ОСОБА_6 , вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31.12.2021 включно.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя суду першої інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «IlgarMammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. theUnitedKingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому дій, передбачених ч.1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, які містяться у:

2) протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 01 листопада 2021 року о 20.00 годині заступив на чергування разом з інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 02 листопада 2021 о 5 годині 18 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_13 проте, що ОСОБА_14 знущається над власною матір`ю та погрожує, що вона зараз помре. Також вона повідомила, що він побив всі дзеркала в будинку і виганяє духів з матері. В картці реєстрації був вказаний номер телефону ОСОБА_14 . Він разом з ОСОБА_12 виїхали на виклик за вказаною адресою, а саме на АДРЕСА_1 . По дорозі ОСОБА_12 телефонував господарю будинку ОСОБА_6 , щоб запитати, що в нього відбувається, останній сказав, що виганяв «духів » з матері, що потрібні працівники швидкої допомоги. Коли під`їхали до двору, хвіртка була зачинена зі сторони двору, ОСОБА_15 трубку не брав. Вони запідозрили, що з господаркою будинку щось сталося, відкрили хвіртку та пройшли на територію двору, ОСОБА_14 двері не відчиняв, розмовляв через вікно, вхідні двері в будинок були закриті з середини. На підлозі побачив жінку похилого віку, яка ворочалась на підлозі. ОСОБА_15 сказав, що відчинить двері лише по приїзду швидкої допомоги. Його поведінка була підозріла і вирішили відчинити двері будинку, так як вважали, що жінці потрібна допомога і їй загрожує небезпека від дій сина. Він пішов до сусіда попрохав ломик, поки ОСОБА_12 відволікав ОСОБА_16 , він відкрив вхідні двері будинку. Вони відразу зайшли до будинку і побачили на підлозі жінку, на якій мались свіжі тілесні ушкодження, а саме на обличчі, синці під очима, запеклась кров навколо роту та під носом. Вони запитали в жінки, що сталось, остання повідомила, що сьогодні вночі побив син, так як він в неї має психічні розлади і повідомила, що коли бив, то казав що виганяє з неї духів. Вони дочекались працівників швидкої допомоги відправили жінку до лікарні. Також повідомив, що в будинку були побиті дзеркала в кімнаті прихожій, де перебувала господарка ОСОБА_10 на підлозі. Жінка лежала на підлозі і ворочалась, просила про допомогу, то на боку лівому, то на животі. ОСОБА_14 на запитання, що відбулось, останній сказав, що в матері місяць тому був інсульт і повідомив, що вночі їй стало погано, і вона самостійно падала на підлогу, також повідомляв, що вночі він з матері виганяв духів, а яким саме чином це робив не пояснював;
3) протоколі допиту свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що працює завідуючою неврологічним відділенням КНП БМР Х/о БКБЛІЛ та 02.11.2021 о 7 годині 40 хвилин була доставлена ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в супровідних документах було вказано, що її за місцем мешкання побив син. ОСОБА_10 було проведене обстеження та встановлено діагноз закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку, субдеральна гематома, закритий перелом кісток носа;
4) протоколі допиту свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що в неї є знайомий ОСОБА_14 , який мешкає в смт. Андріївка, Ізюмського району, Харківської області, який неодноразово їй допомагав біля її магазину прибирати сміття в с. Шебелинка, їй відомо, що він хворіє психічними розладами. 02.11.2021 близько 04.00 години їй телефонував ОСОБА_16 , але вона не відповіла йому, потім зателефонував близько 05.00 години і повідомив, що його матері зле, і він з будинку та з матері виганяє «демонів» і «злих духів», повідомив, що побив в будинку всі дзеркала та матері потрібна допомога лікарів. Після чого остання зателефонувала до поліції і розповіла про вказаний факт;
5) протоколі огляду місця події, проведеного 02.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: уламок дзеркала із слідами речовини бурого кольору, слід папілярного візерунку, шапку жіночу, змив на ватну паличку;
6) протоколі огляду місця події, проведеного 02.11.2021 в приміщенні КНП БМР Харківської області Балаклійської «КБЛІЛ» за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Партизанська, буд. 25, під час якого було виявлено та вилучено: жіночий бюстгальтер сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, жіночу жилетку чорного кольору з штучним кольором зі слідами речовини бурого кольору, кофту жіночу червоного кольору із слідами речовини бурого кольору, двоє жіночих штанів синього та червоного кольору, чоловічу куртку синього кольору;
7) протоколі допиту свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що працює фельдшером в КНП ХОР «ЦЕМД та МК». 02.11.2021 о 06.21 годині перебуваючи в складі бригади 1502 виїхав на виклик за адресою: АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце виклику у власному будинку в кімнаті на підлозі лежала жінка. Поруч з нею знаходились працівники поліції та її син ОСОБА_14 . Жінка була в свідомості і самостійно відповідала на запитання. Вона розповіла, що її побив син ногами по обличчю та тулубу, коли наносив удари ногами був взутий в черевики. Після чого було встановлено діагноз: закритий перелом кісток носу гематома правого та лівого ока, забій лівого стегна, жінку було госпіталізовано до лікарні;
8) довідці КНП БМР Харківської області Балаклійської «КБЛІЛ» від 02.11.2021 року, згідно якої у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку, субдеральна гематома, закритий перелом кісток носа;
9) протоколі затримання ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, в ході якого під час особистого обшуку у останнього було вилучено: змиви на марлевий тампон з правої та лівої руки.
Враховуючи такий обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_6 вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку у лікаря психіатра з психічним захворюванням, що свідчить про наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Крім того, 02.11.2021 року зі служби 102 на ОСОБА_6 надходили неодноразові виклики щодо його агресивного стану в різних громадських місцях, в тому числі біля дитячого будинку.
Усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , а саме у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне в момент заподіяння, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, оскільки доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Доводи в апеляційній скарзі щодо того, що ОСОБА_6 має місце реєстрації, раніше не судимий, на цей час офіційного місця роботи не має, перебиваючись тимчасовими заробітками - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та його сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_6 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 03 листопада 2021 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді