Справа №212/2216/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 22.02.2021 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, інвалідності не має, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий: 11.01.2018 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим по вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2017 призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі:21.06.2018 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання призначеного покарання за даним вироком та вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2017, призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі. 30.11.2020 звільнений від відбування покарання по відбуттю строку покарання; 08.02.2021 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , 21.02.2021 у вечірній час прийшов до КУ «Будинок нічного перебування» КМР, котра розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сеченова, 50 А, та пройшов до приймально-карантинного відділення КУ «Будинок нічного перебування» КМР для того, що провести ніч у даній установі.

Цього ж дня, близько о 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 , помітив у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий лежав на сусідньому від ОСОБА_3 ліжку, планшет ТМ Lenovo модель А7600Н чорного кольору, котрий привернув його увагу. У цей момент у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме планшету ТМ Lenovo модель А7600Н, котрий належить потерпілому ОСОБА_5 . ОСОБА_3 став очікувати на слушний момент для вчинення таємного викрадення чужого майна за відсутності свідків та очевидців.

Наступного дня, а саме 22.02.2021 близько о 06 год. 30 хв. ОСОБА_3 прокинувся та виходячи з приміщення приймально-карантинного відділення КУ «Будинок нічного перебування» КМР, помітив відсутність у приміщенні відділення потерпілого ОСОБА_5 .

Цього ж дня, близько о 06 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у коридорі КУ «Будинок нічного перебування» КМР помітив, що з приміщення приймально- карантинного відділення КУ «Будинок нічного перебування» КМР вийшли всі мешканці. ОСОБА_3 реалізуючи попередньо виниклий свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , повторно, діючи з корисливих мотивів, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, усвідомлюючи, що його дії будуть носити таємний характер, пройшов до приміщення приймально-карантинного відділення та, підійшовши до ліжка, на котрому в нічний час відпочивав потерпілий ОСОБА_5 , таємно шляхом вільного доступу викрав планшет ТМ Lenovo модель А7600Н чорного кольору, котрий належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2136 від 09.03.2021 становить 850 гривень, у якому перебувала сім-карта оператора мобільного (рухомого зв`язку 3mob (ТОВ ТриМОБ) з абонентським номером НОМЕР_1 , котра належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2136 від 09.03.2021 становить 30 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , сховавши під своїм одягом викрадений планшет, вийшов з приміщення КУ «Будинок нічного перебування» КМР, тим самим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2136 від 09.03.2021, на суму 880 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах 22 лютого 2021 року викрав у потерпілого ОСОБА_5 планшет Lenovo. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, позицію потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати, відношення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі, за сукупністю вироків за правилами ст. 71 ч.1 КК України .

Суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України та ст.75 КК України.

Питання речові доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обраний у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Суд роз`яснює потерпілому право звернення до суду з вимогою про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком у виді 2 (двох) років обмеження волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 08 лютого 2021 року Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України та остаточно призначити до відбуття 2 (два) роки 3 (три ) місяці обмеження волі.

Запобіжний захід особисте зобов`язання змінити на тримання під вартою та взяти ОСОБА_3 під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 09.02.2022 року.

Речові докази : сім-карта оператора мобільного (рухомого зв`язку 3mob (ТОВ ТриМОБ) з абонентським номером НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у розпорядження власника; DVD-R диск марки «Nanotex», на котрому міститься напис «22.02.2021 КУ «БНП`КМР» з записами з камер відеосопстереження КУ «Будинок нічного перебування» КМР за 22.02.2021, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1