Код суду 233 Справа № 233/833/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 від 16 січня 2021 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, учня 3 курсу КПБЛ № 39, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
15 січня 2021 року, приблизно о 13.00 год. (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), неповнолітній ОСОБА_7 знаходився на території парковки біля магазину ТОВ «ЕКО», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 55, де побачив раніше малознайому його жінку на ім`я ОСОБА_8 . Підійшовши до неї, він почав просити у неї грошові кошти, пославшись на те, що йому не вистачає на солодку воду, на що остання погодилась, сказавши, що їй необхідно зняти грошові кошти з банкомату, розташованому у середині магазину ТОВ «ЕКО». Після чого вони зайшли до приміщення зазначеного магазину, та поки ОСОБА_4 здійснювала операції на зняття готівки з картки, що обслуговується в AT «Райфайзен Банк Аваль» в банкоматі АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_7 запам`ятав пін-код картки і про це ОСОБА_4 не повідомив. Знявши готівку, ОСОБА_4 відволіклась і відійшла від банкомату, залишивши свою карту всередині банкомату. ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з банкомату пластикову банківську картку з магнітним носієм інформації, рахунок № НОМЕР_1 , що обслуговується в AT «Райфайзен Банк Аваль», та згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, держателем якої є ОСОБА_4 .
Він же, 15 січня 2021 року, приблизно о 13.15 год., прийшов до банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований у середині приміщення магазину ТОВ «Гведеон» - «Сім`я», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, буд. № 33«А», маючи при собі банківську картку, що обслуговується в AT «Райфайзен Банк Аваль», рахунок № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , знаючи, що на рахунку є грошові кошти, знаючи пін-код доступу, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів о 13.20 год. здійснив транзакцію по зняттю грошових коштів в розмірі 1400 грн., тим самим викрав грошові кошти ОСОБА_4 , якими розпорядився на власний розсуд, завдавши останній матеріальний збиток на зазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень за цим вироком визнав та пояснив, що 15 січня 2021 року, приблизно о 13.00 год., він знаходився біля магазину «Екомаркет», де побачив жінку на ім`я ОСОБА_8 , у якої попросив грошові кошти, так як йому не вистачало на солодку воду. ОСОБА_8 сказала, що їй необхідно зняти грошові кошти з банкомату, після чого вони зайшли до приміщення магазину і ОСОБА_8 зняла готівку з картки, при цьому він запам`ятав пін-код картки. Після зняття готівки ОСОБА_8 відволіклась і відійшла від банкомату, залишивши карту у банкоматі. У цей час він забрав з банкомату банківську картку ОСОБА_8 і направився до магазину «Сім`я», де зняв з банкомату з карти ОСОБА_8 1400 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. З сумою викрадених грошових коштів згоден. Його сім`єю добровільно відшкодовано потерпілій завдані збитки. У скоєному щиро розкаявся.

Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які враховує та бере до уваги:

- протокол огляду місця події від 26 січня 2021 року, яким в присутності потерпілої ОСОБА_4 оглянуто частину приміщення магазину ТОВ «ЕКО», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 55, де знаходиться банкомат, з якого вона 15.01.2021 року знімала гроші та в якому залишилася її банківська карта, яку було викрадено незнайомим хлопцем. Також оглядом належного ОСОБА_4 мобільного телефону встановлено наявність транзакції із зняття 1400 грн. о 13.20 год. 15.01.2021 року з викраденої у неї картки. Дана транзакція була вчинена за адресою: АДРЕСА_2 ;
- історія по картковому рахунку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 за період з 01.01.2021 року по 26.01.2021 року, з якого вбачається наявність транзакції по зняттю 1400 грн. 15.01.2021 року, яка вчинена за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протокол огляду речей від 26 січня 2021 року, яким оглянуто відеозапис з відеореєстратора за період з 13.00 год. по 13.30 год. 15.01.2021 року у приміщенні магазину «Сім`я», розташованого за адресою: вул. Громова 33А, м. Костянтинівка Донецької області, якою зафіксовано, як ОСОБА_7 підходить до банкомату і вчиняє якісь дії;
- протокол огляду місця події від 16 січня 2021 року, яким в присутності ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_6 , оглянуто частину приміщення магазину «Сім`я», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 33А, де знаходиться банкомат, з якого ОСОБА_7 зняв гроші з банківської карти ОСОБА_4 . Також ОСОБА_7 видав 500 грн. з суми, яку зняв з банківської карти ОСОБА_4 ;
- протокол огляду речей від 16 січня 2021 року, яким оглянуто відеозапис з відеореєстратора за 15.01.2021 року у приміщенні магазину «Екомаркет», розташованого за адресою: вул. Громова 55, м. Костянтинівка Донецької області, якою зафіксовано, як ОСОБА_7 і ОСОБА_4 підходили до банкомату і йшли від нього.
Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, провина обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікує:

- за ч.1 ст. 357 КК України, так як він умисно викрав офіційний документ;
- за ч.1 ст. 185 КК України, так як він умисно, таємно викрав чуже майно (крадіжка).
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судимий; під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; на обліку у лікаря фтизіатра не знаходиться; за місцем навчання та проживання характеризується посередньо; кримінальні правопорушення вчинив будучи неповнолітнім; добровільно відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки; у скоєному щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім; добровільне відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків; щире каяття у скоєному.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 62 від 23 лютого 2021 року, у період часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_7 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждає. Є психічно здоровим. Може усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_7 за психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_7 відсутні елементи розумової відсталості, не пов`язані з психічним розладом. Психологічний розвиток ОСОБА_7 відповідає критеріям його вікового періоду. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей, рівня психологічного розвитку, ОСОБА_7 міг розуміти характер і значення своїх дій (в тому числі протиправних), критично їх оцінювати та передбачати їх наслідки.

Згідно абз.7 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», якщо санкцією закону, за яким засуджується неповнолітній, передбачено лише такі види покарань, які з огляду на вік підсудного чи його стан не можуть до нього застосовуватися, суд звільняє його від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру, або відповідно до ст. 7 КПК закриває справу і звільняє його від кримінальної відповідальності, або постановляє обвинувальний вирок і звільняє засудженого від покарання.

Санкцією ч.1 ст. 357 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.

Згідно ч.3 ст. 99 КК України до неповнолітнього, що не має самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, засудженого за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано покарання у виді громадських робіт або виправних робіт згідно з положеннями статей 100, 103 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд вважає за неможливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, будь-яке з покарань, передбачених санкцією цієї статті, так як ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинив будучи неповнолітнім, не працює, самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, не має, приходячи при цьому до переконання щодо необхідності визнання обвинуваченого винним у вчиненні даного кримінального правопорушення і звільнення його від покарання.

Також суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, покарання у виді громадських робіт, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, добровільного відшкодування завданих збитків, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
За наведених вище обставин (звільнення від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України) суд не застосовує положення ч.1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та звільнити його від покарання.

Його ж, ОСОБА_7 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

- цифровий носій CD-R із 2 відеофайлами з камери спостереження магазину «Сім`я», який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти у сумі 500 грн., які передані потерпілій ОСОБА_4 на зберігання, - вважати повернутими за належністю;

- цифровий носій CD-R із 1 відеофайлом з камери спостереження магазину «Екомаркет», який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя