запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/1052/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 листопада 2021 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, зроблено неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Захисник і підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , якому 05 жовтня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК злочинів.

Слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону і обставини, правову позицію самого підозрюваного, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінила в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, наявність ризиків, але вірно зазначила про відсутність обставин, які б свідчили про неможливість запобігання вказаних ризиків лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, підозрюваний ОСОБА_8 раніше в силу ст.89 КК не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей, хворіє на гіперспленізм.

Доводи прокурора щодо неможливості запобігання ризикам, передбаченими пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими оскільки відповідно до ч.1 ст.181 КПК вказаний запобіжний захід полягає у забороні підозрюваному залишати житло (в даному випадку цілодобово), а згідно ч. 5 цієї статті перебування підозрюваного у житлі контролюється працівниками відповідного органу Національної поліції.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту здійснював незаконний вплив на свідків прокурором не надано.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду жодним доказом не підкріплені і, на переконання колегії суддів, є лише припущенням. Суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що свідченням можливого ухилення ОСОБА_8 від слідства і суду є його перебування у розшуку. При цьому апеляційний суд виходить з того, що на момент оголошення ОСОБА_8 у розшук він не отримував особисто повідомлення про підозру і виклики до слідчого. В такому «розшуку» ОСОБА_8 перебував лише місяць і сам добровільно з`явився до слідчого, щойно дізнавшись від матері про свій процесуальний статус підозрюваного.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом за час дії оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у виді цілодобового домашнього арешту.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особо запобіжного заходу у виді взяття під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4