справа № 361/7453/21
провадження № 1-кп/361/909/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 27 квітня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гоголів Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26 квітня 2021 року ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов до кімнати своєї бабусі ОСОБА_6 , де у нього виник умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним та вагінальним проникненням у її тіло, з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої.

Того ж дня, а саме 26 квітня 2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи в одній кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись спонуканням задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та суспільно небезпечний характер своїх дій, використовуючи свою перевагу у силі по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_6 , подолавши її опір, схопив ОСОБА_6 за голову та притиснув її голову до своїх геніталій, тим самим забезпечив здійснення орального проникнення в тіло ОСОБА_6 з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої. У подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, не реагуючи на неодноразові прохання та вмовляння ОСОБА_6 припинити зазначені протиправні дії, ОСОБА_7 , піднявши ноги ОСОБА_6 уверх, стягнув з неї спідню білизну та, тримаючи руки ОСОБА_6 своєю однією рукою за її спиною, здійснив вагінальне проникнення в тіло останньої з використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої, внаслідок чого принизив її гідність та спричинив фізичний біль та моральні страждання.

ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, визнав повністю. При цьому відмовився давати суду показання, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті є вірними. Про вчинене щиро розкаявся, пояснив, що зрозумів, що вчинив погано, обіцяв більше не вчиняти кримінальні правопорушення, просив вибачення у потерпілої в судовому засіданні, просив не позбавляти його волі, а дати йому умовний термін, зазначивши, що проживати поїде за місце його реєстрації.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що вона є бабусею обвинуваченого, та 26 квітня 2021 року до неї в кімнату зайшов її онук ОСОБА_7 та, коли вона сиділа на ліжку, сказав їй, що він її хоче. Після чого ОСОБА_7 повалив її на ліжко, поклав в її рота свій орган. Вона при цьому кричала. Тоді він спустився вниз до її тіла, знявши нижню білизну, вчинив щодо неї статевий акт. Скільки по часу все було, пояснити не змогла. Пояснила, що обвинувачений лежав на ній, тримав її руку, вона кричала і плакала, просила пустити її, оскільки їй було боляче. Потім після всього здійсненого вона пішла ночувати до сусідки, де і розказала про це правопорушення. Також суду пояснила, що обвинувачений їй нічого по домогосподарству не допомагав, іноді бив її, через що їй приходилося ночувати не вдома. В судовому засіданні ОСОБА_6 показала, що наразі вона його боїться та бажає, щоб він отримав найсуворішу міру покарання за вчинене.
У судовому засіданні також були досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_7 .

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими. Зокрема, оцінюючи показання потерпілої, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і достатньо повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим злочину, підстав сумніватися в правдивості показів потерпілої у суду немає.
Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.
Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.
За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» вини обвинуваченого ОСОБА_7 та наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України. При цьому дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 152 КК України як зґвалтування, вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує позицію прокурора, який просив призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років, позицію сторони захисту, а саме обвинувачений просив не позбавляти його волі, а його захисник просив з урахуванням щирого каяття призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України із встановленням ОСОБА_7 іспитового строку 3 роки.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Надаючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_7 , суд зазначає, що останній щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судимий.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, при цьому відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відсутні.
З огляду на викладене, з урахуванням думки потерпілої щодо необхідної міри покарання, яка в судовому засіданні просила позбавити обвинуваченого волі строком 10 років, оскільки вона його боїться, а тому суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_7 буде покарання саме у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
На підставі наведених норм права обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у загальний строк покарання, враховуючи, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, з дня затримання 27 квітня 2021 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368 - 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах цього кримінального провадження з 27 квітня 2021 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати: на проведення експертизи, які становлять 11 391 (одинадцять тисяч триста дев`яносто одну) гривень 62 коп. для проведення експертизи (висновок експерта від 20.08.2021 № СЕ-19/111-21/23913-БД) стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Речові докази:
- простирадло, спідня білизна, в яку була одягнена потерпіла ОСОБА_6 , нічна сорочка потерпілої ОСОБА_6 , ганчірка, ритузи, які знаходяться в спецпакеті № 2061687, на зберіганні в камері зберігання Броварського РУП ГУНП в Київській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1