Справа № 201/730/22
Провадження №1-кс/201/209/2022
У Х В А Л А
Іменем України

10 лютого 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 29.07.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2022 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить суд зобов`язати уповноважену особу ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 29.07.2021 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме: невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В поданій заяві зазначено наступне.

«Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вул. Старокозацька 56, м. Дніпро відповідно до ст. ч. 3. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконане без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, державним виконавцем направлено до ГУ НП в Дніпропетровській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України вих. № 02133/17215 від 29.07.2021 відповідно постанови ВП 64032269 згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документу до суд у, який його видав, у випадку передбаченому частиною третьою ст. 63 цього Закону.

Розгляд направлення розглядалося відділом поліції № 5 Дніпропетровського районного управління поліції, після ознайомлення з матеріалом СВ ВП № 5 Дніпропетровського РУП ГУ НП не вбачили ознаки кримінального правопорушення відповідно наданої відповіді заявнику на руки від 18.01.2022 року за № реєстрації 13.09. 2021 № 435/60 - Т. 31938

Проте, згідно відповіді, слідчий надав неправдиву відповідь, а саме: Слідчим надана відповідь про те що я, ОСОБА_3 , звернувся з заявою до відділу поліції на виконання рішення суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11. 2019 року з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 160/9324/ 2018 року чи зроблено опису чи не вказаний термін часу не відповідає рішенню суду.

Суддею Олійником постановлене рішення В.М від 28 січня 2019 року у справі № 160/9324/18 про відмову у задоволенні позову. Третім апеляційним адміністративним судом 24 квітня 2019 року у справі № 160/9324/18 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року скасовано, визнано неправомірні дії та зобов`язано вчинити певні дії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_3 з 25.06.2018 року пенсії з урахуванням пільг, передбачених пункту 2 статті 56 , частини 3 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням довідки про заробітну плату від 26.06. 2018 року за № Т-402 виданою архівним відділом Павлоградської міськради Дніпропетровської області. Зобов`язання зазначено виконавчим листом N° 160/9324/18, яке набрало законно сили 24 квітня 2019 року».

Скаржник в судове засідання надав заяву про розгляд скарги без його участі. Скаргу просив задовольнити та надала додаткові докази подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Представник ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі інших заявників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Зі змісту скарги встановлено, що Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 29.07.2022 року в інтересах ОСОБА_3 звернулося до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ЖЕО №31938 від 02.09.2021 року), в якій просило внести відповідні відомості до ЄРДР за фактом невиконання судового рішення.

18.01.2022 року, після ознайомлення з матеріалом СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, заявник отримав стислу відповідь, в якій зазначено, що «після ознайомлення з даним матеріалом, начальник слідчого відділення ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області у заяві не вбачав даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та можливість у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР».

Станом на час розгляду скарги відомостей про внесення уповноваженими особами ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за поданою заявою до ЄРДР слідчому судді чи заявнику не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з яким Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 17 цієї Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Всі люди мають право на рівний захист від якої б то не було дискримінації, що порушує цю Декларацію, і від якого б то не було підбурювання до такої дискримінації.

Статтею 8 цієї Декларації передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженими особами не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя також враховує положення ст.ст. 8, 9 КПК України, згідно яких в Україні діє верховенство права. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298 затверджене Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення. Підпунктом 1 п. 1 розділу 3 вказаного Положення передбачено внесення відомостей про повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення до Реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України. Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 298.

Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 лише після ознайомлення з матеріалом СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, отримали відповідь, відповідно до якої відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були. Враховуючи зазначене, суд вважає, що строки, передбачені законом, на подання вказаної скарги заявником не порушено.

Керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 29.07.2021 року задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 29.07.2022 року в інтересах ОСОБА_3 щодо невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ЖЕО №31938 від 02.09.2021 року), про що надати йому відповідний витяг з ЄРДР.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1