Справа № 132/3457/21
Ухвала
Іменем України
27 жовтня 2021 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання т.в.о дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000115 від 21 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
26 жовтня 2021 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання т.в.о дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на земельні ділянки, що розташовані на території Іванівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області, шляхом заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії, пов`язані із переходом та набуттям права користування чи іншого речового права, заборони пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження.

Клопотання мотивовано тим, що 21.10.2021 року о 16.41 годин до відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області через секретаріат надійшло звернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що невідома особа підробила рішення Іванівської сільської ради №95/2 «Про внесення змін до договору оренди землі» 6 сесії 8 скликання Іванівської сільської ради.

21.10.2021 відомості внесені до ЄРДР за №0000115 за ч. 1 ст. 358 КК України і сектором дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування.

У ході проведення досудового розслідування та аналізу звернення ОСОБА_4 останній вказує на те, що ним до Іванівської сільської ради було подано клопотання про продовження терміну дії дванадцяти договорів оренди земельних ділянок із кадастровими номерами: :01:000:1015; :02:000:0288; :02:000:0320; :02:000:0316; :02:000:0295; :02:000:0294; :02:000:0293; :02:000:0287; :01:000:1004; :01:000:1007; :01:000:0999; :01:000:0998.

05.02.2021 рішенням № 95/2 «Про внесення змін до договору оренди землі» 6 сесії 8 скликання Іванівської сільської ради були продовжені дії договорів оренди землі по вищевказаним земельним ділянкам.

В подальшому 17.02.2021 скасовано рішення №95/2 «Про внесення змін до договору оренди землі» 6 сесії 8 скликання Іванівської сільської ради та рішеннями №116 - 127 Іванівської сільської ради 7 сесії 8 скликання від 17.02.2021 відмовлено в продовженні договорів оренди земельних ділянок.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо повного та неупередженого досудового розслідування, а також для попередження будь-яких негативних наслідків (пошкодження, псування, знищення, перетворення, передача, відчуження), що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вказані об`єкти нерухомого майна, у разі повідомлення про розгляд клопотання про арешт майна, можуть бути відчужені тому, з метою забезпечення арешту майна, виникла необхідність у розгляді клопотання без участі власників майна.

Беручи до уваги вище викладене та враховуючи, що для досягнення

повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування,

кримінального провадження, вбачається наявність достатніх підстав у забороні

здійснювати будь-які реєстраційні дії, пов`язані із переходом та набуттям права

користування чи іншого речового права на земельні ділянки із кадастровими

номерами: :01:000:1015; :02:000:0288; :02:000:0320; :02:000:0316; :02:000:0295; :02:000:0294; :02:000:0293; :02:000:0287; :01:000:1004; :01:000:1007; :01:000:0999; :01:000:0998, які являються предметом кримінального правопорушення, застосування цього заходу необхідно, для того, щоб запобігти подальшої державної реєстрації з метою набуття іншого речового права на вищевказану земельну ділянку.

У поданій письмовій заяві т.в.о дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання, просить розглядати клопотання без його участі та без технічної фіксації судового процесу.

Дослідивши клопотання та документи які додані до клопотання, вважаю, що клопотання належить повернути слідчому для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.ст.132, 170 КПК України. Оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, слідчий, в порушення вимог ст.171 КПК України не зазначив підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та належним чином не обґрунтував необхідності арешту майна та не вказав конкретну мету накладення арешту відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України.

Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або забезпечення цивільного позову. При цьому, слідчий, подаючи клопотання про арешт майна зобов`язаний навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте, земельні ділянки, на які дізнавач просить в клопотанні накласти арешт, на підставі ст. 98 КПК України, не визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до клопотання та матеріалів справи не вбачається розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою чи фізичною особою. (ст. 173 КПК України).

При розгляді даного клопотання встановлено, що згідно витягу з ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення внесені до реєстру 21.10.2021 року за №0000115, на підставі заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України. Досудове розслідування даного кримінального провадження провадиться за фактом підробки документів, проте повідомлення про підозру нікому не вручено, тобто на даний час підозрюваного не має, цивільний позов у даному кримінальному провадженні також ніким не заявлено, належних доказів, які б свідчили про правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження матеріали клопотання не містять, що свідчить про відсутність правових підстав у накладенні арешту на майно.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, за умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна: можливий розмір шкоди завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки у ньому не зазначено конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання про арешт майна підлягає поверненню т.в.о дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_2 на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 234 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання т.в.о дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000115 від 21 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повернути т.в.о дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_2 та надати 72 години для усунення недоліків визначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий Суддя ОСОБА_1