ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000710 від 29 вересня 2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка народилась у Донецькій області, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України;

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 у невстановлений час, але не пізніше травня 2020 року у невстановленому місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, заздалегідь знаючи та розуміючи, що вказані дії є незаконними та несуть за собою кримінальну відповідальність, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вступила у попередню змову з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та іншими невстановленими особами, з метою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у вербуванні осіб жіночої статі на території Дніпропетровської області, їх переміщенні за кордон до Республіки Туреччина та до Кіпру, з метою сексуальної експлуатації у формі надання сексуальних послуг, за що отримували грошову винагороду.

Так, ОСОБА_3 , вступила у змову з особою, відносно якої матеріали виділені у окреме провадження та іншими невстановленими особами, та розподілили ролі кожного при вчиненні злочинів, з наміром досягнення єдиної мети, тобто грошової винагороди, отриманої від їх вчинення, забезпечивши для цього все необхідне.

Так, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження контролював діяльність ОСОБА_3 , що полягала у вербуванні людини, а також взяв на себе функцію спілкування з невстановленими особами з Республіки Туреччина та Кіпру, які організували надання послуг інтимного характеру на території вищевказаних країн, отримання від них грошових коштів на придбання квитків для переміщення людей за кордон та на інші витрати, пов`язані з вербуванням та переміщенням людей, розподіл незаконного прибутку між іншими співучасниками злочину.

ОСОБА_3 , взяла на себе організацію пошуку осіб жіночої статі на території Дніпропетровської області, організацію вербування та переміщення потерпілих через кордон, отримання грошової винагороди за завербованих та переміщених людей.

У невстановлену дату та час у період з травня 2020 року по 01.07.2020 року ОСОБА_3 , діючи умисно за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, дізнались, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_7 перебуває в уразливому стані. Після чого, ОСОБА_3 , реалізовуючи умисел, направлений на вербування людини, вчинене з метою експлуатації, по телефону запропонувала ОСОБА_7 високооплачувану роботу за кордоном, що полягала у наданні сексуальних послуг. При цьому, ОСОБА_3 та особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження було достовірно відомо, що невстановлені співучасники злочину на території Республіки Туреччина та Кіпр не мають наміру виплачувати грошові кошти за надані сексуальні потерпілій ОСОБА_7 , проте ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження умисно не повідомили потерпілій вказану суттєву обставину, а пообіцяли високу заробітну плату, тим самим вчинили обман.

Далі, продовжуючи реалізовувати умисел, направлений на вербування людини, вчинене з метою експлуатації, ОСОБА_3 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, 01.08.2020 року о 12.00 годині прибула на Мануйлівський пляж, розташований по пр. Мануйлівському у м.Дніпро, де зустрілась з ОСОБА_7 та здійснила фотографування потерпілої у спідній білизні, з метою направлення особі, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження вказаних фотознімків невстановленим співучасникам злочину, які повинні були у подальшому здійснювати сексуальну експлуатацію потерпілої за кордоном.

При цьому, ОСОБА_3 , погоджуючи свої дії з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, у період часу з травня 2020 по 15.10.2020 року, діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_7 , за допомогою спілкування через смс-повідомлення чи при особистих зустрічах, шляхом умовлянь переконала її в доцільності та вигідності заняття проституцією на території республіки Кіпр, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів, їх охорону та високу зарплату.

У результаті ОСОБА_3 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження отримали згоду від ОСОБА_7 щодо виїзду її за межі України до Республіки Кіпр, тим самим, використовуючи уразливий стан та обман, завербували останню з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування та переміщення людини з метою експлуатації, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження від невстановлених співучасників отримав грошові кошти на авіаквитки, проходження тесту COVID-19 та інші витрати, тим самим забезпечив можливість переміщення потерпілої ОСОБА_7 за кордон з метою сексуальної експлуатації.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_3 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, діючи за погодженням з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 07.10.2020 року у невстановлений час за допомогою смс-повідомлень у мобільному додатку «Телеграм» повідомила потерпілій ОСОБА_7 про необхідність виїзду за кордон, після чого надіслала фото авіаквитків компанії «Turkish Airlines» на 15.10.2020 р. рейсом «Київ-Стамбул» та «Стамбул-Еркан», а також надала вказівки щодо необхідності проходження тесту COVID-19, придбання квитків на автобус сполученням «Дніпро-Бориспіль», надіслала грошові кошти для оплати вищевказаних витрат.

14.10.2020 року ОСОБА_3 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, у невстановлений час на автобусі сполученням «Дніпро-Бориспіль» супроводжувала потерпілу ОСОБА_7 до аеропорту «Бориспіль» з метою подальшого переміщення потерпілої за кордон.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_3 , діючи умисно відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 15.10.2020 року приблизно в 06.30 годин разом з потерпілою ОСОБА_7 прибула до аеропорту «Бориспіль» та проконтролювала виліт останньої рейсом «Київ-Стамбул» та «Стамбул-Еркан» до республіки Кіпр з метою сексуальної експлуатації вже на території Кіпру.

У свою чергу, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи відповідно до відведеної йому ролі, у невстановлений час та спосіб, повідомив невстановленим співучасникам кримінального правопорушення про дату та час прибуття потерпілої з метою її подальшої сексуальної експлуатації.

У подальшому ОСОБА_7 у період часу з 15.10.2020 року до 03.12.2020 року вимушена була безоплатно надавати інтимні послуги невстановленій кількості осіб чоловічої статі у м. Еркан Республіки Кіпр.

У результаті своїх злагоджених дій особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, шляхом обману та з використанням уразливого стану, завербували та перемістили ОСОБА_7 через державний кордон України з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Таким чином дії обвинуваченої ОСОБА_3 виразились у вербуванні, переміщенні людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

30 вересня 2021 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у висунутому їй обвинуваченні, щиро покаялась у скоєному.

При укладенні даної угоди прокурором враховано наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового провадження з метою викриття інших співучасників кримінального правопорушення, оскільки відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Прокурором надана суду на дослідження письмова згода потерпілої ОСОБА_7 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_3 .

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 149 КК України у виді позбавлення волі позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна яке є власністю засудженої і на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на три роки з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора ОСОБА_5 , обвинувачену ОСОБА_3 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , дослідивши письмову згоду потерпілої ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, передбачений ч. 2 ст. 149 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Потерпілою ОСОБА_7 надана письмова згода прокурору на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_3 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_3 і призначення останній узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна, що є власністю засудженої.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на неї обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1